Справа №442/1268/21
Провадження №2/442/557/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді - Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання - Кравців Х.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки і піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, - про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, -
за участю представників
від позивача: ОСОБА_1
від відповідача: не з`явилися
від третьої особи: Яким І.С.
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить на підставі ст.ст. 150, 154, 155 СК України, п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 № 57 надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі матері ОСОБА_1 , без згоди батька - ОСОБА_2 - в країни Європейського Союзу, Арабську Республіку Єгипет, Турецьку Республіку, Об`єднані Арабські Емірати з 01.03.2021 до 01.03.2022. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі з 10.05.2014 по 14.02.2017. В даному шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 , яка проживає з позивачем. Вказує, що відповідач з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги на утримання не надає, жодної участі у вихованні не приймає, згідно з довідкою Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в державному розшуку за Франківським ВП ГУ НП у Львівській області та місцезнаходження останнього на теперішній час не встановлено. Вказує, що дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має спадкове захворювання: вроджена оперована катаракта обох очей, артифакія ОД, афакія, ОБ, амбліопія високого ступеня. Дитині оформлено соціальну допомогу по інвалідності. У зв`язку з цим, враховуючи стан здоров`я та інтереси дитини, існує необхідність у періодичному виїзді дитини за кордон з метою оздоровлення та відпочинку. Наголошує, що неодноразово при плануванні відпочинку телефонувала відповідачу (оскільки його місце проживання та перебування позивачу невідоме) з проханням, щоб він надав дозвіл на виїзд їх дочки до Туреччини, Єгипту, ОАЕ, країн ЄС з метою відпочинку та оздоровлення. Однак останній повідомляв, що через відсутність паспорта громадянина України не має можливості з`явитися до нотаріуса, але до моменту виїзду вирішить вказане питання. Як наслідок, ОСОБА_2 своїх обіцянок не виконував, позивачем скасовувались путівки та втрачались сплачені грошові кошти, дитина жодного разу не побувала за кордоном. Вважає, що відповідач безпідставно чинить їй перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.
Позивач в судовому засіданні пояснила, що просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі матері ОСОБА_1 , без згоди батька - ОСОБА_2 в Турецьку Республіку, Чорногорію, Республіку Хорватію, - з метою оздоровлення, літнього відпочинку, так як ці країни підходять по клімату, виду відпочинку, бюджету; Республіку Польщу, Італійську Республіку - з метою візиту до родичів, так як у цих країнах проживає брат позивача та тітка. Вказала, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином по останньому відомому місцезнаходженню та на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин суд визнав неявку відповідача неповажною, провівши розгляд справи у його відсутності.
Представник третьої особи, проти задоволення позову не заперечував.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є частково підставним та підлягає частково задоволенню з огляду на таке.
Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 )
Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2017 по справі № 442/7955/17 позов задоволено; розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 10.05.2014 та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційнрої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області; прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне ОСОБА_1 .
Відповідно до Довідок про реєстрацію місця проживання особи від 10.07.2018 № 3442, від 04.09.2019 № 003640/11-2019 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з висновком ЛКК № 64 від 22.11.2017 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлено соціальну допомогу по інвалідності терміном на 5 років.
Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа може звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом.
Згідно з ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 51 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Практика вирішення спорів за участю малолітніх дітей свідчить про те, що забезпечення найкращих інтересів дітей повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.
Відповідно до Постанови Верховного Суду від 03.07.2019 вказано, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а тимчасовий виїзд дитини за кордон (із визначенням конкретного періоду) у супроводі того з батьків, з ким визначено її місце проживання та який здійснює забезпечення дитині рівня життя, необхідного для всебічного розвитку, не може беззаперечно свідчити про позбавлення іншого з батьків дитини передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею. У такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність в одного з батьків права відмовити в наданні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон з іншим з батьків є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
Відповідно до Постанови Верховного Суду від 03.07.2019 сама по собі можливість поїздки за кордон не є безумовним свідченням того, що така поїздка відповідає найкращим інтересам дитини, оскільки істотне значення має країна поїздки, мета такої поїздки та період поїздки.
Як пояснила позивач, вона просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у її супроводі, без згоди батька - ОСОБА_2 в Турецьку Республіку, Чорногорію, Республіку Хорватію, - з метою оздоровлення, літнього відпочинку, так як ці країни підходять по клімату, виду відпочинку, бюджету; а у Республіку Польщу, Італійську Республіку - з метою візиту до родичів, так як у цих країнах проживає брат позивача та тітка.
Суд вважає, що виїзд за кордон, а саме до Турецької Республіки, Чорногорії, Республіки Хорватії, Республіки Польщі, Італійської Республіки на період з моменту набрання законної сили рішенням суду до 31.12.2021 відповідає інтересам дитини та сприяє збереженню сімейного зв`язку з матір`ю.
Згідно з ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України" від 21.01.1994 № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27.01.1995 № 57 „Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 № 231 (із змінами).
У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Згідно з п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 № 231 (із змінами) визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Відповідно до п. 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Суд, враховуючи викладе, вважає вимоги позивача такими, що не суперечать інтересам дитини, сприяють його здоров`ю і розвитку, враховуючи ризики, оскільки позивач має труднощі у відшуканні відповідача з метою вирішення питань надання дозволу на виїзд дитини за кордон, враховуючи мету поїздки, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову та надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі матері ОСОБА_1 , без згоди батька - ОСОБА_2 в Турецьку Республіку, Чорногорію, Республіку Хорватію, Республіку Польщу, Італійську Республіку з моменту набрання законної сили рішенням суду до 31.12.2021.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 908 грн.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі матері ОСОБА_1 , без згоди батька - ОСОБА_2 в Турецьку Республіку, Чорногорію, Республіку Хорватію, Республіку Польщу, Італійську Республіку з моменту набрання законної сили рішенням суду до 31.12.2021.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.
У іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).
Повний текст судового рішення буде виготовлено 24.05.2021.
Суддя Ю.С. Кучаковський