єдиний унікальний номер справи 423/1581/21
номер провадження 2-н/423/115/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі судді Лизенко І.В., вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙОН-СЕРВІС" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за житово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2021 представник заявника звернувся до суду із вищеназваною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙОН-СЕРВІС" заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги, якими стягувач забезпечує належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 4497,04 грн., а також інфляційні збитки в сумі 31,48 грн., три відсотки річних від простроченої суми в сумі 22,92 грн., витрати по оплаті за надання правової допомоги - 2000,00 грн., судовий збір в сумі 227,00 грн.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Однак, статтею 30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року (справа №911/2390/18), виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Приписами цивільного судочинства (частина перша статті 114 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України; в редакції, чинній до 14 грудня 2017 року, частина перша статті 30 ЦПК України в чинній редакції) передбачено виключну підсудність позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або його основної частини.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України, тобто норми щодо виключної підсудності.

Доданий до заяви договір від 01.11.2018, укладений між стягувачем та боржником щодо управління житловим комплексом, в тому числі належною боржнику квартирою, є договором щодо користування нерухомим майном.

Отже, вимоги про стягнення заборгованості за цим договором мають розглядатись судом за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження нерухомого майна - Дніпровським районним судом м. Києва.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя вдмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Таким чином, у видачі судового наказу за даною заявою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙОН-СЕРВІС"про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за житово-комунальні послуги з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, за правилами виключної підсудності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Луганського апеляційного суду через Попаснянський районний суду Луганської області.

Суддя І.В.Лизенко