Справа № 216/721/20
провадження №2/216/344/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бутенко М. В.
секретаря Рашник А.О.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
06.02.2020 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_4 померла.
30.06.2020 року було відкрито спадкову справу, ОСОБА_2 - донька померлої ОСОБА_4 , є її спадкоємцем.
ІНФОРМАЦІЯ_2 донька померлого позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 , як спадкоємець, разом з позивачем ОСОБА_1 подали до суду уточнений позов до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди.
Ухвалою суду від 27.01.2021 року було замінено у даній справі померлого позивача ОСОБА_4 на її правонаступника ОСОБА_2 .
У своєму уточненому позову позивачі просять суд винести рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 9 331,25 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., сплачені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 222,87 грн., стягнути на користь позивача ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 43 866,65 грн. та сплачені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 618,13 грн.
Представник позивачів ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить суд розглядати справу за відсутністю сторони позивача, без застосування технічного запису, уточнені позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позов в повному обсязі, не проти винесення заочного рішення суду.
Відповідач ОСОБА_3 в жодне судове засідання не з`явилася, судові повістки направлені їй за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку ОСОБА_3 , та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивачів, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
06 листопада 2019 року о 12 годині 55 хвилин відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем "Land Rover "Range Rover" державний номерний невідомий на перехресті вулиці Кобилянського та Азовського в м. Кривому Розі виконуючи обгін в той час як автомобіль "Mitsubishi Lancer" державний номерний знак НОМЕР_1 , допустила зіткнення з вказаним автомобілем. Після зіткнення автомобіль "Land Rover "Range Rover" по інерції наїхав на огорожу будинків 78/2 та АДРЕСА_1 та 78/3 була зруйнована, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 369232.
18 грудня 2019 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідача ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України. ОСОБА_3 під час розгляду судом адміністративної справи була відсутня, але її адвокат в судовому засіданні підтвердив, що вона свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, щіро каялася, що підтверджується копією постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу № 216/7563/19 (а.с.10-11).
Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Внаслідок зіткнення зазначених автомобільних засобів автомобіль "Land Rover "Range Rover" було відкинуто в паркан тим самим зруйновано 14 метрів паркану, виноградну арку та бетонні сходинки біля домоволодіння № 78/3 по вулиці Азовська, м. Кривого Рогу, що підтверджується Актом обстеження дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вулиць Азовська та Кобилянського від 12.11.2019 року та фото і відео фіксацією. (а.с.18,19-21,24).
В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено майно та завдано матеріальних збитків позивачу та власнику домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 - ОСОБА_1 на суму 9 331,25 грн., що підтверджується документами про виконані роботи (а.с. 12,13.14, 62), копією договору дарування (а.с.65-66), копією реєстраційного посвідчення (а.с.67).
В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено майно та завдано матеріальних збитків позивачу та спадкоємцю домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , спадкоємцю померлого позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на суму 43 866,65 грн. що підтверджується документами про виконані роботи (а.с.12-17, 18, 19-21, 59-61 )
ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.42)
30.06.2020 року було відкрито спадкову справу, позивач ОСОБА_2 - донька померлої ОСОБА_4 , є її спадкоємцем, що підтверджується копією паспорту (а.с.51-52), копією індефікаційного номеру (а.с.53), копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.54.55,56), витягом зі спадкового реєстру (а.с.58), копією договору купівлі-продажу домоволодіння (а.с.65), копією реєстраційного посвідчення (а.с.64).
Відповідно до статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Крім матеріальних збитків, позивачу ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні негативних наслідків в результаті ДТП. До негативних наслідків вона відносить нервовий стрес, який був пережитий нею під час зруйнування паркану, вона дуже глибоко переживає завдання пошкоджень її власності. Для відновлення нормального душевного стану ОСОБА_1 потрібен був час. До того ж, відмова відповідача на пропозицію добровільно відшкодувати матеріальний збиток, призвела до необхідності додаткових витрат часу та коштів для захисту своїх інтересів. Позивач ОСОБА_1 вже більше року нервує з приводу поновлення порушеного матеріального права в результаті неправомірних дій відповідача, близько двох місяців її увага забирала пошуки ремонтника. Позивач ОСОБА_1 оцінюю спричинену їй моральну шкоду у 10 000,00 гривень.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.
Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України)
При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»)
Згідно п.1 ч.1 ст.. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Пунктом 16 Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди, в розмірі 10 000 грн. суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 були спричинені моральні страждання, які полягали у моральних стражданнях з приводу пошкодження належного їй майна, а також душевних страждань перенесених після цього. Судом встановлено, що порушення правил безпеки руху з боку відповідача заподіяло позивачу моральні страждання в розмірі визначеної позивачем 10 000,00 грн. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі знайшли підтвердження під час судового засідання, суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню.
Згідно ст.. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачами при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 222,87 грн. позивачем ОСОБА_1 , 618,13 грн. позивачем ОСОБА_4 , тобто із відповідача на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 82,133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 274, 280-284, 287,354,355 ЦПК України, ст. 1166,1167,1187,1192,1222 ЦК України, суд, -
Уточнений позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 9 331,25 грн. (дев`ять тисяч триста тридцять одна гривня 25 копійок), моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень), сплачені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 222,87 грн.(двісті двадцять дві гривні 87 копійок).
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 43 866,65 грн. (сорок три тисячі вісімсот шістдесят шість гривень 65 копійок), сплачені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 618,13 грн. (шістсот вісімнадцять гривень 13 копійок).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с. Вільне Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянка України, пенсіонерка, проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя: М. В. Бутенко