Справа №333/2309/21
Провадження №2/333/2286/21
27 травня 2021 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого - судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника третьої особи Петренко Г.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу №333/2309/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини на неконтрольовану територію в межах Донецької області та до Російської федерації без згоди батька, третя особа - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, уточненим 14.05.2021 року, в якому просила дати їй дозвіл на тимчасові в`їзди / виїзди неповнолітньої дитини на неконтрольовану органами влади України територію України, в межах Донецької області, та на в`їзди / виїзди до Російської Федерації в період з 01.07.2021 року до 01.01.2022 року, без згоди батька. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у справі в зареєстрованому шлюбі. 12.07.2015 року цей шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає з нею. У 2014 році вона разом з донькою приїхали з м.Донецьк до м. Запоріжжя, де отримали статус внутрішньо переміщених осіб. На тимчасово окупованій території в м. Донецьк залишилися їхні родичі. З метою спілкування з рідними, вона хоче разом з донькою виїхати до м. Донецька на тимчасове перебування. Батько дитини залишався проживати у м.Донецьк, на теперішній час його місце проживання їй не відоме, вона не має можливості з ним зв`язатися, щоб вирішити питання про надання його згоди на виїзд дитини до м.Донецьк. Приймаючи до уваги, що отримання дозволу батька є обов`язковою умовою для перетинання дитиною кордону України, діючи в інтересах доньки, позивач, посилаючись на вказані обставини, після уточнення позовних вимог, просить суд надати їй дозвіл без нотаріально оформленої згоди та без супроводу батька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасові виїзди з неконтрольованої території і в`їзди на неконтрольовану територію та на виїзди з України до Російської Федерації і виїзди з Російської Федерації до України, вільне пересування по території України її дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період з 01.07.2020 року по 01.01.2022 року. Також надати їй дозвіл на виготовлення та оформлення документів для тимчасового в`їзду-виїзду на неконтрольовану українською владою територію України і на в`їзди-виїзди до Російської Федерації неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без дозволу (згоди) батька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2021 року відкрито провадження по даній справі і призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.
У судовому засіданні позивач та її представник на задоволенні уточнених позовних вимог наполягали, відносно заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату час і місце розгляду справи неодноразово сповіщався оголошенням, розміщеним на сайті Комунарського районного суду м.Запоріжжя (Судова влада України), відзиву на позов не надавав, із заявами про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення слухання справи до суду не звертався.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення, керуючись ст.ст.280, 281 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд даної справи, а саме: у відсутність відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Представник третьої особи - Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, у судовому засіданні відносно задоволення позовних вимог не заперечував.
Суд, заслухавши пояснення позивача і її представника, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідач є батьком, а позивач матір`ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 (а.с.5).
Між ОСОБА_5 і ОСОБА_1 укладений шлюб 16.11.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 (а.с.4). Наразі шлюбні відносини фактично між сторонами припинені, позивач з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 мешкають у м.Запоріжжі як тимчасово переміщені особи.
Позивач має зареєстроване місце проживання в м. Донецьку, що підтверджується копією її паспорту (а.с.7).
Заочними рішеннями Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2017 року, 04.06.2018 року, 13.06.2019 року і 30.06.2020 року ОСОБА_1 надавався дозвіл на тимчасовий в`їзд/виїзд на неконтрольовану українською владою територію України її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , без дозволу батька - відповідача по справі та його супроводу, у періоди з 14.08.2017 року по 01.09.2017 року, з 05.07.2018 року по 01.09.2018 року, 13.07.2019 року по 01.10.2019 року і з 25.07.2020 року по 01.12.2020 року відповідно.
Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі ст.313 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.
На підставі ст.141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до п.п.2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі наявності рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Статтею 10 Конвенції про права дитини, держави-сторони поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.
Згідно із пунктом 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого Наказом №415ог від 12 червня 2015 року, в`їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року.
З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо в`їзду / виїзду малолітньої чи неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію, а лише встановлено певний порядок її в`їзду / виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Позивач визначила часовий проміжок надання тимчасового дозволу на перетин неповнолітньою донькою, в її супроводі, зазначила мету перебування дитини на тимчасово неконтрольованій території України, що повністю відповідає вищевказаним нормам матеріального та процесуального права.
Так, позивач зазначила про необхідність відвідування її близьких родичів - матір і брата у період навчальних канікул її доньки. Також зазначила про необхідність вчинити певні дії щодо належного володіння її власністю, яке знаходиться на території м.Донецьк.
При надані дозволу на переміщення неповнолітньої дитини на період з 01.07.2021 року по 01.01.2022 року суд враховує, що позивач офіційно працевлаштована в м.Запоріжжя, періоди навчальних канікул в умовах поширення на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19 заздалегідь не визначені, раніше неодноразово отримувала дозвіл на тимчасовий виїзд.
Отже, враховуючи, що позивач позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на в`їзд / виїзд дитини на неконтрольовану органами влади України територію України, в межах Донецької області, і у Російську Федерацію, будь-яких обмежень чи заборон, які унеможливлюють в`їзд / виїзд малолітньої дитини на тимчасово окуповану територію України, судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про необхідність надання дозволу позивачу на переміщення її неповнолітньої доньки, через лінію зіткнення у зоні проведення Операції Об`єднаних Сил і через державний кордон України з Російською Федерацією, в її супроводі, без згоди та супроводу батька дитини.
Так як задоволена основна вимога позивача, яка ухвалою суду від 14.04.2021 року була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.
Керуючись ст.313 ЦК України, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року, ст.ст.130, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
Надати громадянці України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , дозвіл на тимчасові в`їзди / виїзди на неконтрольовану органами влади України територію України, в межах Донецької області, та на в`їзди / виїзди до Російської Федерації в період з 01.07.2021 року до 01.01.2022 року, разом з неповнолітньою донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без нотаріально оформленої згоди та без супроводу батька дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Надати дозвіл громадянці України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на виготовлення та оформлення документів для тимчасового в`їзду / виїзду на неконтрольовану органами влади України територію України в межах Донецької області, та на в`їзди / виїзди до Російської Федерації неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без дозволу (згоди) батька дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави судовий збір на користь держави в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 28.05.2021 року.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя С.С. Тучков