Справа № 132/1386/21
Ухвала

Іменем України

18 травня 2021 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Калинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває зазначена вище справа.

В підготовче засідання з`явилася представник позивача- ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 .

В ході підготовчого засідання відповідач заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки вважає, що спори щодо відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився поліцейським, який перебуває або перебував на посадах, віднесених до державної або публічної служби підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язання з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування вартості майна відбувається після її звільнення з державної служби. Крім того, у межах цивільного судочинства, суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному судочинстві в силу вимог ст.19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Представник позивача- ОСОБА_2 заперечувала проти закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу щодо закриття провадження у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст. 2 КАС України).

Частиною першою статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом із тим, відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 цього Кодексу).

З аналізу наведених процесуальних норм можна зробити висновок про те, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих правовідносин, коли один із його учасників суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Позовні вимоги позивача ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 , який за власним бажанням звільнився із органів внутрішніх справ, не відшкодував вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, повинен відшкодувати позивачу фактичні витрати, пов`язані з забезпечення предметами однострою.

Отже, спір виник у результаті невиконання відповідачем зобов`язань щодо відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

Крім того, слід звернути увагу на ту обставину, що предметом даного спору не є правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

За таких підстав зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Керуючись ст.ст.197, 198, 258-260, 268, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про закриття провадження у справі №132/1386/21 за позовом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області до ОСОБА_1 про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився на підставі п.1ч.1 ст.255 ЦПК Українивідмовити.

Повний текст ухвали складено 24 травня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: