ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

26 травня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/703/21
Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/688/21

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Шапко В.М.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач військова частина НОМЕР_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - військова частина НОМЕР_1 ,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 26.02.2021, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії цієї частини від 11.11.2020, оформлене протоколом № 16, в частині зняття його з квартирного обліку та виключення з відповідних списків; зобов`язати комісію з дня зняття його з квартирного обліку та виключення з відповідних списків поновити його на квартирному обліку військовослужбовців за № 392 в загальному списку черги на отримання житла та за № 583 у списку осіб, які мають право на першочергове його отримання.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , в якій з 09.08.2006 перебував на квартирному обліку зі складом сім`ї 4 особи, а з 12.11.2017 і у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень. Житлом за рахунок Міністерства оборони України позивач не забезпечувався. Він зареєстрований в гуртожитку військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , проте йому разом з сім`єю військовою частиною НОМЕР_1 в цьому гуртожитку не надано житлового приміщення для проживання. Наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 16.09.2019 № 461 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас, а наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2019 його виключено зі списків частини та всіх видів забезпечення. Після звільнення позивач перебував на квартирному обліку у згаданій частині зі складом сім`ї 4 особи. Натепер ОСОБА_1 з сім`єю - дружиною та двома дітьми проживає в найманій квартирі, компенсацію за найм якої після звільнення не отримує. Протокольним рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 14 від 10.09.2020 та наказом командира цієї частини № 218 від 10.09.2020 ОСОБА_1 відмовлено в нарахуванні та виплаті грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення з мотивів ненастання черги на її виплату та відсутності у комісії повноважень здійснювати нарахування та виплату такої грошової компенсації. Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до Міністерства оборони України, яке листом від 26.10.2020 № 323/2792 повідомило, що у зв`язку з ненастанням черги на отримання ОСОБА_1 житлового приміщення житлова комісія військової частини НОМЕР_1 не має підстав для ініціювання процедури виплати компенсації за неотримання ним житлового приміщення. 22.01.2021 від військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримано лист, витяг з протоколу засідання житлової комісії від 11.11.2020 № 16 та витяг з наказу командира частини від 12.11.2020, в яких йдеться про виключення його з квартирного обліку у цій частині з 11.11.2020 у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас за п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з закінченням строку контракту). Це рішення житлової комісії є незаконним, оскільки згідно з наказом військової частини НОМЕР_1 № 247 від 25.09.2019 його звільнено у запас з військової служби з правом носіння військової форми одягу відповідно до підп. «к» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а не згідно з підп. «а» цього пункту, як то стверджує відповідач. Крім того, вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах України на 25.09.2019 становить: календарна - 24 роки 2 місяці, пільгова 27 років і 7 місяців. Тому у відповідача відсутні підстави для зняття позивача з квартирного обліку.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що у військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку в силу п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081.

В апеляційній скарзі військова частина НОМЕР_1 просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що звільнення позивача згідно з підп. «к» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» виключає можливість залишення його на квартирному обліку у військовій частині.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив відхилити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення, виданого Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України серії УБД № 014015 від 17.11.2017, відповідно до якого ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та учасників бойових дій (арк. 10).

Копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) № 247 від 25.09.2019 підтверджується, що:

- ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 16.09.2019 № 461 за підп. «к» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»; 25.09.2019 він здав справи та посаду,

- з 25.09.2019 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення,

- вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах України на 25.09.2019 становить: календарна 24 роки 2 місяці, пільгова 27 років 7 місяців,

- житлом за рахунок Міністерства оборони України він не забезпечувався (арк. 12).

ОСОБА_1 має дружину ОСОБА_2 , доньку ОСОБА_3 , 2006 р. н., та сина ОСОБА_4 , 2016 р. н., що підтверджується копією довідки Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Чернігівської області від 16.07.2020 № 3/213 (арк. 13).

Відповідно до копії довідки військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2020 № 1198, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у військовій частині з 09.08.2006 складом сім`ї 4 особи, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень, з 12.11.2017; житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався; є наймачем іншого жилого приміщення (арк. 14).

Житловою комісією військової частини НОМЕР_1 вирішено зняти ОСОБА_1 зі складом сім`ї у кількості 4 осіб з 11.11.2020 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у цій частині, та виключити його з відповідних списків у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас за п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», (у зв`язку з закінченням строку контракту) що підтверджується копією витягу з протоколу засідання цієї комісії № 16 від 11.11.2020 (арк. 19).

Копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 280 від 12.11.2020 ОСОБА_1 зі складом сім`ї у кількості 4 осіб з 11.11.2020 знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у цій частині шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (в загальній черзі - з 09.08.2006 та в списках осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень як учасник бойових дій - з 12.12.2017) та виключено з відповідних списків у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас за п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (арк. 20).

Військова частина НОМЕР_1 листом від 22.01.2021 № 70/30/258 повідомила ОСОБА_1 про те, що з 11.11.2020 його знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у цій частині та виключено з відповідних списків у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас за п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з закінченням строку контракту) (копія листа на арк. 17-18).

Згідно з копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 20.11.2019, ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугою років (арк. 11). Довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 06.05.2021 № 459 підтверджено, що він перебуває на обліку в цьому Управлінні та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за вислугу років з 26.09.2019 (арк. 80).

Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (з наступними змінами), військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Наведена норма закону є імперативною. Відповідно до неї ОСОБА_1 як такий, що перебував на момент виникнення спірних правовідносин у військовій частині НОМЕР_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, повинен залишитися на цьому обліку у цій військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за його бажанням грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення. Крім того, ОСОБА_1 разом з членами його сім`ї має право позачергового одержання житла для постійного проживання або за його бажанням грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення у зв`язку з звільненням з військової служби в запас, так як на час звільнення ОСОБА_1 мав вислугу військової служби більше 20 років і набув право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Крім того, виключний перелік обставин, за яких військовослужбовець знімається з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, наведено в п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, та у пункті 21 розділу 6 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, що затверджена наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 за № 1020/32472). Наявність таких обставин відносно ОСОБА_1 у ході розгляду справи не встановлено.

Отже оспорюваним рішенням житлової комісії ОСОБА_1 та членів його родини у складі 4-х осіб незаконно знято з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у військовій частині НОМЕР_1 та виключено з відповідних списків. Тож оскаржуване рішення є законним.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать описаним вище обставинам, що встановлено у справі, та визначеним відповідно до них правовідносинам.

Апеляційний суд вирішує справу як на наданих суду І інстанції доказах, так і на наданих апеляційному суду доказах, так як всі вони мають виключне значення для справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 28.05.2021.

Головуючий: Судді: