єдиний унікальний номер справи 531/27/21
номер провадження 2/531/171/21
24 травня 2021 року м.Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Черняєвої Т.М.,
за участю секретаря Мельник О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 18.07.1997 року до 24.05.2018 року перебувала у шлюбі із відповідачем. У період шлюбу, згідно договору купівлі-продажу від 20.09.2000 року, ними придбана квартира АДРЕСА_1 для проживання родини, але право власності на вказану квартиру зареєстровано лише за відповідачем, з яким після розірвання шлюбу вони не можуть дійти спільної згоди щодо її розподілу, тому просить визнати квартиру спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину квартири.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Конверт з судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов від відповідача до суду не надходили. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Судом встановлено, що 18.07.1997 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчать записи у копії свідоцтва про одруження (а.с.10).
Заочним рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 24.05.2018 року (а.с.13), шлюб між сторонами було розірвано. Рішення набрало законної сили 26.06.2018 року.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно з роз`ясненнями пунктів 23-24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
У постановах від 25.11.2015, 12.10.2016 ВСУ висловив правову позицію про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, а й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи ст.60 СК та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Аналогічні висновки містяться в ухвалах ВСС від 27.03.2013 року та 11.02.2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Позивачкою зазначено майно, що придбане сторонами у період шлюбу та яке вона бажає розділити, виходячи з положень статей 60, 61 СК України, як майно яке є спільним майном подружжя, оскільки набуте під час шлюбу.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.200 року, посвідченого приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Шубою А.Ф., відповідач ОСОБА_2 купив у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , яка складається у цілому з коридору 1 пл.4,6 кв.м, кімнати 2 пл.19,2 кв.м, кухні 3 пл.8,2 кв.м, кладової 4 пл.1,0 кв.м, санвузла 5 пл.3,4 кв.м, балкону пл.1,0 кв.м, житловою площею 19,2 кв.м. (а.с.11). Вказаний договір зареєстровано у Полтавському бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу №27 за реєстровим №3599 від 06.10.2000 року.
Згідно ч. 1 ст. 70 СК - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач до суду не з`явився, ним не було подано відзиву на позов, не надано жодного доказу, який би підтвердив, що джерелом набуття майна не є спільні сумісні кошти подружжя.
Врахувавши вищезазначене, суд вважає, що є передбачені законом підстави для поділу спільного майна подружжя, придбання якого підтверджено позивачем у період шлюбу, тому позов слід задовольнити.
З урахуванням ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки слід стягнути судові витрати, пропорційно задоволеній частині позовних вимог, тобто у повному обсязі, а саме: витрати щодо сплати судового збору у сумі 1580,00 грн. та витрати на оплату оцінки майна в сумі 1500,00 грн. (які суд оцінює як витрати, пов`язані з розглядом справи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для підготовки до розгляду справи), а всього 3080 грн.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 60,61,70 СК України, керуючись ст. ст.1-18, 81, 141,206, 209-245, 259, 264, 265, 268, 280-281,354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.
Визнати квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 37,4 кв.м, розташованої на 4-ом поверсі 5-типоверхового будинку та складається з: 1-ї кімнати житловою площею 19,2 кв.м, кухні площею 8,2 кв.м, вбиральні площею 3,4 кв.м, коридору площею 4,6 кв.м, кладової площею 1,0 кв.м, балкону площею 1,0 кв.м, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , розташованої на 4-ом поверсі 5-типоверхового будинку та складається з: 1-ї кімнати житловою площею 19,2 кв.м, кухні площею 8,2 кв.м, вбиральні площею 3,4 кв.м, коридору площею 4,6 кв.м, кладової площею 1,0 кв.м, балкону площею 1,0 кв.м.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 3080,00 грн.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідач, у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Т.М.Черняєва