Справа № 509/2201/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

13 вересня 2013 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом, який в подальшому неодноразово уточнював, та в остаточній редакції якого від 28.02.2014 р., просив суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 18.11.1983 року Приморським ЗАГСом м. Одеси (актовий запис № 1245), посилаючись на те, що спільне життя у подружжя не склалось та їхні відносини погіршились через різні характери, різні погляди на життя, побут, втрату з один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства з 2012 р., примирення між ними недоцільне, а тому шлюб носить формальний характер, і збереження сім`ї неможливо, а також просив суд, поділити спільне майно подружжя, набутого під час шлюбу, визнавши за ним право власності на : 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 253,5 кв.м, житловою 64,4 кв.м та земельної ділянки, площею 0,1153 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 ; на 1/6 частину офісного підвального приміщення, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , загальною площею 27,9 кв.м ; на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 37,6 кв.м, житловою 20,8 кв.м ; на автомобіль марки «Land Rover Freelander», 2007 р.в., д/н НОМЕР_1 , стягнути з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 37,6 кв.м, житловою 20,8 кв.м в розмірі ринкової вартості згідно висновку експертизи; визнати за ОСОБА_2 право власності на : 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 253,5 кв.м, житловою 64,4 кв.м та земельної ділянки, площею 0,1153 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 ; на 1/6 частину офісного підвального приміщення, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , загальною площею 27,9 кв.м ; на автомобіль марки «Toyota Corolla Sport», 1995 р.в., д/н НОМЕР_2 , припинивши її право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 37,6 кв.м, житловою 20,8 кв.м., посилаючись на неможливість в добровільному порядку поділити з відповідачкою вказане майно, набуте під час шлюбу.

31.08.2016 р. до суду звернулася ОСОБА_2 зі своїм позовом до ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на ті ж самі підстави, просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.11.1983 року Приморським ЗАГСом м. Одеси (актовий запис № 1245), поділити спільне майно подружжя, набутого під час шлюбу, визнавши за нею право власності на : на автомобіль марки «Land Rover Freelander», 2007 р.в., д/н НОМЕР_1 ; на автомобіль марки «Toyota Corolla Sport», 1995 р.в., д/н НОМЕР_2 ; визнати за нею право особистої приватної власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 37,6 кв.м, житловою 20,8 кв.м.; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 253,5 кв.м, житловою 64,4 кв.м та земельну ділянку, площею 0,1153 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 , а також на 1/3 частину офісного підвального приміщення, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , загальною площею 27,9 кв.м; виділити у власність ОСОБА_1 побутову техніку, меблі, посуд та предметів інтер`єру згідно переліку, доданого до позову; стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вартість 1/2 частини ринкової власності житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 253,5 кв.м, житловою 64,4 кв.м та земельної ділянки, площею 0,1153 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 та 1/2 частину вартості побутової техніки, меблів, посуду та предметів інтер`єру згідно переліку, доданого до позову.

Ухвалою суду від 20.12.2016 р. вказані цивільні справи були об`єднані в одне провадженні під № 509/3969/13.

Ухвалами суду провадженні по даній об`єднаній цивільній справі неодноразово зупинялось та відновлювалось у зв`язку з призначенням експертиз та неможливості розгляду справи до розгляду іншої цивільної справи, пов`язаною з даною справою. В останній раз, провадження по справі було відновлено ухвалою суду від 06.11.2020 р.

Ухвалою суду від 16.06.2021 р. провадження по справі в частині поділу спільного майна подружжя та визнання права власності було закрито на підставі ст.ст 207,255 ч. 1 п. 5 ЦПК України у зв`язку з затвердженням між сторонами по справі в цій частині мирової угоди та затвердження її судом.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялсиь належним чином, причини неявки суду не повідомили, надавши до суду кожний, свої письмові заяви в яких підтримали та визнали свої позови один до одного в частині розірвання їхнього шлюбу, просили суд, задовольнити позов кожного в частині розірвання шлюбу та слухати справу без їхньої участі (т. 2 а.с. 165,166).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що офіційно, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований 18.11.1983 року Приморським ЗАГСом м. Одеси (актовий запис № 1245), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 18.11.1983 року (т. 1 а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось та їхні відносини погіршились через різні характери, різні погляди на життя, побут, втрату один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства з 2012 р., примирення між ними та збереження сім`ї неможливо, а тому шлюб носить формальний характер.

Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При таких обставинах, враховуючи згоду сторін з позовами один до одного про розірвання шлюбу, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам кожного з подружжя та моральним засадам суспільства.

Керуючись ст.ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,174,200,213,228,229,241-246,258,259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 24,56,104,111,105,109,110,112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині розірвання шлюбу та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу задовольнити ;

2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Приморським ЗАГСом м. Одеси (актовий запис № 1245) розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 16.06.2021 р.

Суддя Гандзій Д.М.