РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року

м.Вовчанськ Харківської області

Справа 617/391/21

Провадження 2/617/360/21

Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Петрової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Павлюкової С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вовчанську Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вовчанської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вовчанської міської ради, ОСОБА_2 провстановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) уточненим розміром 6,36 умовних кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області на землях колишнього КСП ім.Карла Маркса, без визначення меж в натурі, належну померлій на підставі Сертифікату серія ХР №0054246, зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів за № 472, у порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтований тим, що зазначене право на частку (пай) відповідно до Сертифікату серія ХР № 0054246, зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів за № 472, належить бабці позивача ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась за законом. Оскільки її син та батько позивача ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (до відкриття спадщини), позивач та 3 особа ОСОБА_2 , які є онуками спадкодавця, згідно з ч.2 ст.529 ЦК УРСР, діючого на момент відкриття спадщини, були спадкоємцями першої черги за законом. Позивач доглядала бабцю до смерті, отримувала після її смерті орендну плату за належний їй земельний пай. Але при оформленні спадщини, в КСП ім..Карла Маркса повідомили, що на ім`я ОСОБА_3 сертифікат на землю не видавався.

В 2020 році Іванівська сільська рада Вовчанського району Харківської області повідомила, що після смерті ОСОБА_3 залишилось неоформленим належне їй на підставі сертифікату право на земельну частку (пай)уточненим розміром 6,36 умовних кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області на землях колишнього КСП ім.Карла Маркса, без визначення меж в натурі.

Позивач звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини, про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори, але позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва постановою нотаріуса Вовчанської ДНК від 18.12.2020 з причин несвоєчасного звернення до нотаріуса у строки, встановлені законом, а також неможливістю підтвердити родинні відносини з бабусею ОСОБА_3 , у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду.

Ухвалою суду від 22.03.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

27 квітня 2021 ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області підготовче провадження у цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду на 27.05.2021.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник за договором від 05.03.2021 року адвокат Примакова Г.О. не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд встановити факт родинних відносин між позивачем та бабусею ОСОБА_3 , визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) уточненим розміром 6,36 умовних кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області на землях колишнього КСП ім.Карла Маркса, без визначення меж в натурі, належну померлій на підставі Сертифікату серія ХР № 0054246, зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів за № 472, у порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.51).

Представник відповідача Вовчанської міської ради в судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляди справи повідомлена належним чином, завчасно подала через канцелярію суду заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, просила суд розглянути справу за відсутності їх представника (а.с. 38-39).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляди справи повідомлений належним чином, причини ненявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, в судовому порядку встановлено, що відповідно довідки ГУ Держгеокадастру у Харківській області Відділу у Вовчанському районі від 08.12.2020 № 29-20-0.23, 16-1181/107-20 на ім`я ОСОБА_3 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім.Карла Маркса зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серія серія ХР № 0054246, виданий на підставі розпорядження голови Вовчанської РДА від 10.07.1996 за № 386, зареєстрований в Книзі реєстрації Сертифікатів за № 472, розмір земельної частки (паю) 6,36 умовних кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14).

Згідно актового запису про смерть № 14 від 20.04.1998, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42).

Відповідно довідки, виданою Іванівською сільською радою Вовчанського району Харківської області від 30.11.2020 № 362, ОСОБА_3 постійно проживала за місцем реєстрації за адресою: Хароківська область, Вовчанський район, с.Захарівка, на день смерті проживала одна (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), розміром 6,36 умовних кадастрових гектари, що знаходиться на території Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області на землях колишнього КСП ім.Карла Маркса, без визначення меж в натурі та належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі Сертифікату серія ХР № 0054246, зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів за № 472.

Вищезазначений сертифікат загублений та є недійсним, що підтверджується оголошенням в газеті «Хлібороб» № 21 (11927) від 30.05.2020 року (а.с. 15,52).

Згідно довідки, виданої ВАТ «Вовчанський міжрайагропостач» ОСОБА_1 з 1998 по 2000 р. отримувала орендну плату за земельну частку (пай), яка належала її бабусі ОСОБА_3 на підставі сертифікату ХР № 0054246, як правонаступник (а.с.19).

Спадкова справа не відкривалася, заяв про прийняття та/або відмову від спадщини до нотаріуса не надходило (Інформаціна довідка зі Спадкового реєстру № 62968641 від 08.12.2020), а.с.17-18.

Постановою державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області Ворони Г.В. від 18.12.2020 за № 2689/02-31 відмолено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з ненаданням документу, що посвідчує право на земельну частку (пай) Сертифікату на право на земельну частку (пай) та неможливістю довести родинні стосунки спадкодавця зі спадкоємцем, як бабці та онуки (а.с.17-18).

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджується наступними документами:

- архівною довідкою Державного архіву Харківської області від 30.07.2020 № 01-29/3-1026-1028 та копією актового запису про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , укладений 11.02.1935 року, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_7 » (а.с.6-9).

- витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію актового запису про народження від 29.04.1937, реєстраційний номер 16, відповідно до якого ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьки якого є ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Місце народження с.Бакшеївка Вовчанського району Харківської області (а.с.10);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , Серія НОМЕР_1 , відповідно до якого батьками записано ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с.12);

- копією свідоцтва про укладення шлюбу від 11.12.1988 року, відповідно якого ОСОБА_10 та ОСОБА_2 уклали шлюб 11.12.1988, прізвище дружини після укладання шлюбу « ОСОБА_11 » (а.с.13).

- ОСОБА_8 розірвала шлюб з ОСОБА_6 , прізвище після розірвання шлюбу змінила на дошлюбне « ОСОБА_12 », але згідно довідки Вовчанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 07.04.2020 № 121/22.21-09, у зв`язку з передачею книг державної реєстрації актів цивільного стану до 1942 року на постійне зберігання до Державного архіву Харківської області, неможливо надати відповідний актовий запис про розірвання шлюбу (а.с.40);

- копією запису акта про одруження № 42 від 03.12.1967, відповідно до якого ОСОБА_5 уклала шлюб зі ОСОБА_13 , прізвище дружини після одруження « ОСОБА_14 » (а.с.41).

Таким чином ОСОБА_1 є рідною онукою ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 15.05.2020, син спадкоємиці та батько позивача, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Згідно актового запису про смерть № 7 від 18.03.1989, чоловік спадкодавця ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.43).

Єдиними спадкоємцями є онуки померлої позивач ОСОБА_1 та третя особа у справі ОСОБА_2 .

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, Цивільного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Так у судовому порядку, на підставі вище вказаних документів, встановлено факт родинних відносин між спадкоємцем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_3 , а саме: позивач є рідною онукою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкуванн» при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Згідно ч.2 ст.529 ЦК УРСР (діяв на момент відкриття спадщини), онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка

належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за правом представлення спадкоємцем, оскільки син спадкодавця ОСОБА_4 помер до відкриття спадщини.

Крім того, статтею 549 ЦК УРСР (діяв на момент відкриття спадщини) передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач ОСОБА_1 згідно довідки, виданої ВАТ «Вовчанський міжрайагропостач» Лебеденко О.Л. з 1998 по 2000 р. отримувала орендну плату за земельну частку (пай), яка належала її бабусі ОСОБА_3 на підставі сертифікату ХР № 0054246, як правонаступник (а.с.19).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктом 22-1 Постанови ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року N 7 зазначено, що відповідно до статей 1225 ЦК і 131 ЗК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частина 2 ст.14 Конституції України визначає, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 1 ст.55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Аналогічне відображення зазначеної норми закріплено також в ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

За положеннями ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права на право на земельну частку (пай) в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Окрім того, оскільки визнання цього позову третьою особою по справі ОСОБА_2 не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,76,81,200, 263,264,265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вовчанської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, визнавши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рідною онукою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,36 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області на землях колишнього КСП Імені Карла Маркса, без визначення меж в натурі, належну ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ХР № 0054246, виданого відповідно до розпорядження голови Вовчанської районної державної адміністрації від 10.07.1996 за №386, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 472.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня проголошення рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Вовчанський районний суд Харківської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Вовчанська міська рада, , Харківська область, Вовчанський район, м.Вовчанськ, вул.Соборна, 92

Відповідч: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено 27.05.2021

Суддя Петрова Н.М.