Справа № 490/89/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасування судового наказу по справі № 490/89/19, виданого 25.01.2019 року Центральним районним судом міста Миколаєва за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2019 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій він просить суд скасувати судовий наказ по справі № 490/89/19, виданий 25.01.2019 року Центральним районним судом міста Миколаєва за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.01.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 25.09.2018 року Мировий суддя судової ділянки № 20 Нахімовського судового району м. Севастополя (справа № 2-831/2018-20) виніс судовий наказ про стягнення з заявника на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з подачі заяви - 21.09.2018 року. Відповідно до вищевказаного судового наказу щомісяця з заробітку заявника стягуються аліменти в сумі 20 000,0 руб., що є еквівалентом 7 500,00 - 8 500,00 грн. Про існування судового наказу від 25.01.2019 року дізнався випадково.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 28.10.2019 року відкрито провадження у справі за вищезазначеною заявою.

На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 22.02.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

22.02.2021 року матеріали справи передано судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 23.02.2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду.

В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Від представниці заявника ОСОБА_1 - адвоката Мілюченко В.А., надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву підтримує та просить задовольнити, а оспорюваний наказ скасувати.

10.01.2020 року від представниці ОСОБА_3 - адвоката Луконіної Н.В. надійшли заперечення в яких вказує, що не може користуватися коштами, які стягуються на виконання судового наказу Мирового судді судової ділянки № НОМЕР_1 Нахімовського судового району м. Севастополя від 25.09.2018 року(справа № 2-831/2018-20). Вказаний наказ, у відповідності до приписів статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"є недійсним та не створює правових наслідків.

Розглянувши заяву про перегляд наказу за нововиявленими обставинами, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеної заяви.

25.01.2019 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ по справі № 490/89/19, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.01.2019 року і до досягнення дітьми повноліття та судовий збір в сумі 176,20 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

При видачі судового наказу суд не досліджує докази та не встановлює обставин справи, а лише перевіряє підстави для видачі судового наказу, визначені у статті 161 ЦПК України, тобто під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті не розглядається.

Отже, процесуальним законодавством врегульовано скорочений порядок розгляду вимог про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, шляхом видачі особливої форми судового рішення - судового наказу (частина 1 статті 160, пункт 4 частини 1 статті 161 ЦПК України)

Право боржника на оспорювання розміру аліментів, що з нього стягнуті за судовим наказом, у подальшому регулюється можливістю його звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів без застосування процедури скасування судового наказу за його же заявою (частина 7 статті 170 ЦПК України), або за відсутності підстав для їх стягнення звернення із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами (частина 8 статті 170 ЦПК України), в тому числі за істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі боржнику, як особі, яка звертається із заявою.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Під такими обставинами належить розуміти факти, а не нові або старі докази щодо обставин, які з`ясовувалися судом при вирішенні справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із п. 4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Пункт 7 даної Постанови визначає, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 вказав, що 25.09.2018 року Мировий суддя судової ділянки № 20 Нахімовського судового району м. Севастополя (справа № 2-831/2018-20) виніс судовий наказ про стягнення з заявника на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з подачі заяви - 21.09.2018 року.

Натомість, про вказані факти було достеменно відомо, як боржнику так і заявниці.

Крім того, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнано тимчасово окупованою територією.

Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до частини 1 стаття 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" змінена територіальна підсудність та визначено, що розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя здійснюється місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва;

За такого, документ на який посилається заявник - "судовий наказ від 25.09.2018 року виданий Мировим суддею судової ділянки № 20 Нахімовського судового району м. Севастополя (справа № 2-831/2018-20)", є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що визначені ОСОБА_1 обставини, за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, а самі по собі ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Оскільки підставами для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України є виключно такі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, належить відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити судовий наказ в силі, що не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись статтями 260-261, 354, 423, 429 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасування судового наказу по справі №490/89/19, виданого 25.01.2019 року Центральним районним судом міста Миколаєва за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Центральний районний суд міста Миколаєва.

Суддя О.В. Саламатін