ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4384/21 Справа № 203/4380/20 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М.О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від спільного проживання мають малолітню дитину. Тепер сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства. Дитина страждає на дислексію та дисграфію, навчається у спеціалізованому закладі, відвідує психолога-дефектолога і басейн. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від належного виконання обов`язків з утримання дитини відповідач ухиляється. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у сумі 10 000,00 грн. щомісяця (а.с.а.с. 1, 2).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2021 року позов задоволено частково та ухвалено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 5 000,00 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей його віку, починаючи від 01 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття; в іншій частині позову відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, домовленості про сплату аліментів між сторонами не існує. Зважаючи на вартість щомісячних тренувань дитини (1 120,00 грн на місяць), те, що позивачкою жодним чином не підтверджено інші витрати (відвідування учбового закладу, лікарів тощо), а також на ненадання нею доказів майнового стану відповідача, суд вважав за необхідне задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача аліменти в сумі 5000,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с. 5).

Дитина сторін страждає на дислексію та дисграфію, навчається у спеціалізованому закладі, відвідує психолога-дефектолога і басейн, матеріально забезпечена недостатньо (а.с.а.с. 6 11).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, домовленості про сплату аліментів між сторонами не існує. Зважаючи на вартість щомісячних тренувань дитини (1 120,00 грн на місяць), те, що позивачкою жодним чином не підтверджено інші витрати (відвідування учбового закладу, лікарів тощо), а також на ненадання нею доказів майнового стану відповідача, суд вважав за необхідне задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача аліменти в сумі 5 000,00 грн.

Колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення аліментів, проте не може погодитись з визначеним судом розміром, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст.ст. 182-183, 191 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Приписами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17.

Також у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Визначаючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, суд першої інстанції обґрунтував його розмір тим, що він є об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням того, що вартість щомісячних тренувань дитини (1 120,00 грн на місяць), те, що позивачкою жодним чином не підтверджено інші витрати (відвідування учбового закладу, лікарів тощо), а також на ненадання нею доказів майнового стану відповідача, разом з цим як вбачається з матеріалів справи у відповідача на утриманні є малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина, яка на даний час також перебуває у декреті, відповідач на даний час не має постійного заробітку, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір аліментів до 2000 грн., оскільки такий розмір аліментів на даний час є справедливим.

На підставі викладеного колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині стягнення аліментів з відповідача змінити, визначивши аліменти в розмірі 2000 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2021 року змінити зменшивши суму стягнутих аліментів з 5000 грн. до 2000 грн..

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко