Справа № 456/1050/19 Головуючий у 1 інстанції: Бучківька В.Л.
Провадження № 22-ц/811/2291/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м.Львів

Справа № 456/1050/19

Провадження № 22ц/811/2291/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м. Стрий 10 червня 2020 року у складі судді Бучківської В.Л., у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

встановив:

19 березня 2019 року ОСОБА_4 звернулася з позовом про визнання недійсним договору № 2007-МОТ від 20 липня 2018 року про надання інформаційно-консультаційних послуг, застосування наслідків недійсності договору у виді стягнення в її користь з відповідача сплачених за договором коштів в розмірі 159 857,55 грн. 28 серпня 2019 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову, яка прийнята судом, про стягнення з відповідача в користь позивача 127 886,04 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20 липня 2018 року між нею ( ОСОБА_4 ) та Центром імміграції та навчання Паллеонн в особі ФОП ОСОБА_3 укладено договір №2007-МОТ про надання інформаційно-консультаційних послуг, вартість послуг - 5 895 доларів США, що сплачується у гривнях за комерційним курсом на день сплати, яким є день підписання договору. 20 липня 2018 року на банківський рахунок відповідача нею перераховано кошти в розмірі 159 857,55 грн., що відповідає 5 895 доларів США. Пунктом 5.1. договору передбачено, що здача-приймання наданих послуг здійснюється сторонами за актами або звітами прийняття-передачі наданих послуг в місці знаходження виконавця наприкінці кожного місяця або на початку наступного місяця. Акт або звіт прийняття-передачі наданих послуг для підпису може направлятися замовнику особисто, електронною поштою, рекомендованим листом або кур`єрською поштою. Згідно з пунктом 2.4.3. договору у випадках дострокового розірвання договору з ініціативи замовника, виконавець надає йому письмовий звіт про надані послуги. Вказує, що такі акти про надані послуги вона отримувала електронною поштою. Перші чотири пункти в кожному з щомісячних актів є однаковими та включалися до них формально, а останній пункт кожного з них сформульований не конкретно та може широко тлумачитись самим виконавцем на його користь. Останній з актів містить відомості про надані послуги, які при цьому не були відображені у попередніх актах по місяцях, а пов`язані з цим її претензії зафіксовано у доданому до позовної заяви розрахунковому листі електронної пошти. Стверджує, що у пункті 2.4.3. договору вказано, що замовник має право достроково розірвати договір, повідомивши про це виконавця не пізніше, ніж за два тижні до бажаної дати розірвання договору, при цьому замовник компенсує виконавцю суму фактично понесених витрат на момент розірвання договору, а грошові кошти, сплачені виконавцю замовником, як оплата за надані послуги, поверненню не підлягають. Зазначає, що із наведеного у пункті 3.2. договору переліку послуг, їй було надано лише незначну їх частину. Відповідачем не вказано, скільки годин ним було затрачено на надання конкретних видів послуг та як саме ним було розраховано саме таку їх вартість, що жодним чином документально не підтверджено. Враховуючи співвідношення сплаченої нею за договором суми з обсягами послуг, що мали бути надані за пунктом 3.2. договору та послуг з консультування, які були їй фактично надані, вважає, що сплачена ціна за надані послуги за договором підлягає зменшенню на 80% та має становити 31 971, 51 грн., що складає 20% від сплаченої нею за договором суми. Вказує, що поверненню підлягає різниця за ненадані послуги між сплаченою нею вартістю усіх послуг, які мали бути надані за договором, та вартістю фактично наданих відповідачем послуг (159 857, 55 грн. - 31971, 51 грн. = 127 886, 04 грн.). У зв`язку з неналежною якістю надання послуг вона змушена була розірвати договір. Просить позов задовольнити.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2020 року позов задоволено.

Ухвалено стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 кошти в розмірі 127 886, 04 грн. Проведено розподіл судових витрат.

Рішення суду оскаржує фізична особа-підприємець ОСОБА_3 . Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в позові.Вказує, що відповідно до умов договору замовник самостійно мав пройти процедуру здачі іспиту на знання іноземної мови та надати виконавцю відповідний документ. 20 липня 2018 року позивачем здійснено оплату вартості послуг у сумі 159 857,55 грн., що на дату платежу відповідало сумі еквівалентній 5 895 доларів США. Згідно із пунктом 5.2. договору, якщо впродовж 7 робочих днів після отримання замовником акту або звіту (в тому числі електронною поштою) від замовника не надійшло претензій та/або пропозицій, послуги та роботи за цим договором є такими, що виконані та надані в повному обсязі, належної якості та в подальшому претензії до наданих послуг виконавцем прийматися не будуть. З огляду на відсутність претензій від позивача протягом встановленого семиденного строку щодо кожного з наданих звітів, послуги та роботи за цим договором є такими, що виконані та надані в повному обсязі і належної якості. Протягом дії договору замовник двічі намагалася скласти іспит з метою отримання сертифікату IЕLTS General на бали не нижче як: за аудіювання 6.0., за читання 6.0., за писання 6.0, розмова - 6.5 та вище. Однак за результатами іспитів позивачу не вдалося набрати необхідну кількість балів. Відсутність вказаного сертифікату унеможливлювало виконання замовником умов договору передбачених у пунктах 2.3.3. та 6.4., а відтак і унеможливлювало подання заяви на імміграцію. Вказує, що позивачем не виконано умови договору. Листом від 22 січня 2019 року замовник повідомила про намір розірвати договір у зв`язку із перспективою іммігрувати до Польщі. Просила повернути сплачені кошти. 28 січня 2019 року ними було складено акт-звіт прийняття-передачі наданих послуг за договором, у якому наведено перелік послуг, які виконавець надав за час дії договору. Вказаний акт разом із копіями документів було направлено позивачу електронною поштою. Оригінали документів направлені позивачу засобами поштового зв`язку. Стверджує, що акт складений відповідно до вимог пункту 2.4.3. договору, у зв`язку з бажанням замовника розірвати договір. Він є підсумковим за весь час співпраці та не потребує додаткового погодження, оскільки звіти про надані послуги направлялися ОСОБА_4 раніше, щомісячно та є прийнятими. 1 березня 2019 року нею (відповідачем) надано позивачу відповідь на її претензію, у якій детально описано ситуацію, що склалася між сторонами, та наголошено на тому, що розірвання договору було ініційоване замовником, у зв`язку із зміною особистих інтересів (зміна уподобань щодо країни імміграції), а не у зв`язку із неналежною якістю послуг. Вказує, що позивач унеможливила подальше виконання умов договору. Тому виконавець має право на повну оплату.

15 жовтня 2020 року ОСОБА_4 подала до Львівського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі статей 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 20 липня 2018 року між ОСОБА_4 та Центром імміграції та навчання Паллеонн в особі ФОП ОСОБА_3 укладено договір №2007-МОТ про надання інформаційно-консультаційних послуг. Відповідно до цього договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання інформаційно-консультаційних послуг з імміграції до Канади, згідно з пунктом 1.2. цього договору, а замовник зобов`язаний прийняти та сплатити їх.

В межах цього договору надаються інформаційно-консультаційні послуги, пов`язані з: інформаційним консультуванням в сфері імміграції до Канади за програмами до провінції Манітоба, а саме MPNP Express Entry Pathway, MPNP Modern Community Support, MPNP Human Capital Pathway, консультування в області збору та підготовки необхідних документів, консультування замовника з питань канадського законодавства відносно імміграції в Канаду за вказаними програмами, формування пакету документів, інформаційне консультування з іспиту IЕLTS General.

Відповідно до пункту 2.1.3. виконавець зобов`язаний при неможливості надання послуг з будь-яких причин, негайно повідомити про це замовника, шляхом письмового сповіщення.

Згідно з пунктом 2.1.4. виконавець зобов`язаний надати замовнику акти або звіти наданих послуг

Пунктом 2.2.2. визначено, що виконавець має право вимагати сплату за послуги, які надаються замовнику.

Виконавець має право розірвати даний договір в односторонньому порядку в разі прострочення замовником оплати більше, ніж на один календарний тиждень, а також у випадку одноразового невиконання замовником умов пунктів 2.3. та 6. договору (пункт 2.2.4.).

Згідно з пунктом 2.3.1. замовник зобов`язаний приймати від виконавця послуги, що надаються та сплачувати їх в розмірах та в термінах, які визначені в договорі.

У пункті 2.4.1. визначено, що замовник має право достроково розірвати договір, повідомивши про це виконавця не пізніше, ніж за два тижні до бажаної дати розірвання договору, при цьому замовник компенсовує виконавцю суму фактично понесених витрат на момент розірвання договору, а грошові кошти, сплачені виконавцю замовником, як оплата за надані послуги, поверненню не підлягають. У випадку дострокового розірвання договору з ініціативи замовника, виконавець надає йому письмовий звіт про надані послуги.

Відповідно до пункту 3.1. вартість послуг, передбачених пунктом 1.2.1. цього договору, становить 5 895 доларів США, що сплачується в національній валюті України за комерційним курсом на день оплати під час підписання цього договору.

Пункт 3.2. передбачає вичерпний перелік послуг, що надаються в межах оплати.

За послугу інформаційної підготовки замовника до іспиту з англійської мови IELTS General для імміграції в Канаду, замовник сплачує 126 доларів США в гривні за комерційним курсом на день оплати за вказану в договорі програму послуг (пункт 3.4.).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного його виконання, але не пізніше, ніж до 31 грудня 2019 року (пункт 4.2.); за взаємною згодою сторін термін дії договору може бути продовжено, що оформляється додатковою угодою (пункт 4.3.); терміном закінчення надання послуг є момент подання замовнику акту або звіту виконавця про надані послуги (пункт 6.3.)

Відповідно до пункту 6.4. сплачені грошові кошти не повертаються замовнику та договір розривається виконавцем у випадках неможливості виконання умов договору (надання послуг) з вини самого замовника або форс-мажорних обставин.

Квитанцією ПАТ «ПриватБанк» від 20 липня 2018 року стверджується, що ОСОБА_4 на користь фізичної особи-підприємцяОСОБА_3 сплачено 159 857,55 грн.; призначення платежу: інформаційно-консультаційна послуга за договором №2007-МОТ від 20 липня 2018 року.

Рішення суду першої інстанції з посиланням на статті 22, 525, 526, 530, 626-629, 638, 599, 610, 611, 651, частину першу статті 901, статтю 903 ЦК України, статтю 10 Закону України «Про захист прав споживачів» мотивовано тим, що при укладенні договору №2007-МОТ від 20 липня 2018 року позивач ОСОБА_4 внесла повну суму, передбачену цим договором (159 857,55 грн., що відповідає 5 895 доларів США), незважаючи на те, що жодних послуг позивачу ще не було надано. Розділ ІІІ договору передбачає вичерпний перелік послуг, які надаються в межах оплати за пунктом 3.1. договору, однак положення договору не містять інформації щодо конкретної плати за кожну послугу окремо. Послуги є тотожними та повторюються протягом усього строку надання послуг. Мета договору (імміграція в Канаду) не досягнута у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що умови договору про внесення повної оплати за послуги позивачем до повного виконання відповідачем своїх обов`язків є несправедливими та стягнув з відповідача в користь позивача 127 886 грн., які визначив як різницю за ненадані послуги між сплаченою нею вартістю усіх послуг, що мали бути надані за договором; та вартістю фактично наданих відповідачем послуг.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із статтями 229 і 89 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, у якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Спірні правовідносини виникли з договірних зобов`язань між сторонами.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживача.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Договір є обов`язковий для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язання, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 цього Кодексу).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені у статті 611 ЦК України.

Для досягнення мети договору необхідно, щоб обидві сторони договору належним чином виконали свої обов`язки.

Встановлено, що відповідачем залучено до надання послуг за договором між сторонами канадського імміграційного консультанта. Згідно із договором про надання послуг від 3 липня 2017 року канадський консультант є членом Ради регульованих імміграційних консультантів Канади. Відповідачем надано копії рахунків про оплату за надані послуги. Через політику конфіденційності консультант на надав згоду на розголошення інформації по наданих послугах, що описані у розділі 6 договору. Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. розділу 3 договору ФОП ОСОБА_3 виставляється рахунок за погодинною ставкою за консультації за тарифом 550 доларів США. Консультант безпосередньо спілкувався з позивачем та надавав їй консультації з приводу обраної програми імміграції, що не спростовано у належний спосіб.

Судом встановлено, що 10 серпня, 11 вересня, 13 листопада, 11 грудня 2018 року та 14 січня 2019 року відповідачем скеровано позивачу звіти про надані послуги. Претензії щодо цих звітів не надходили.

Відповідно до пункту 5.2. договору якщо впродовж семи робочих днів після отримання замовником акта або звіту (в тому числі електронною поштою) від замовника не надійшло претензій та/або пропозицій, послуги та роботи за цим договором є такими, що виконані та надані в повному обсязі, належної якості та надалі претензії до наданих послуг виконавцем прийматися не будуть.

З матеріалів електронного листування між позивачем та консультантом вбачається, що позивач висловила свою позицію щодо розірвання договору №2007-МОТ від 20 липня 2018 року. 22 січня 2019 року ОСОБА_4 повідомила про своє бажання розірвати договір у зв`язку з перспективою іммігрувати в Польщу.

28 січня 2019 року відповідно до вимог п. 2.4.3. договору у зв`язку із бажанням позивача розірвати договір відповідачем складено акт-звіт прийняття-передачі наданих послуг за договором, у якому повідомлялося про розірвання договору та наведено перелік наданих послуг. Вказаний акт разом із копіями документів направлено електронною поштою, оригінали документів направлені засобами поштового зв`язку. Акт є підсумковим за весь час співпраці та не потребує додаткового погодження, оскільки звіти про надані послуги направлялися раніше, щомісячно та є прийнятими.

3 лютого 2019 року на електрону пошту консультанта ОСОБА_4 надіслано письмову претензію, у якій позивач вказує, що консультації по «Експрес Ентрі» вона не отримувала, пункти у щомісячних звітах повторюються; навчання щодо проходження тесту на знання англійської мови проводилось тільки один раз; у договорі не вказаний кошторис витрат за кожний наступний етап імміграції. Консультації були одноманітні, і так як не було розпочато імміграційного процесу, вона вважає, що пункти вказаного договору стороною відповідача не виконуються.

15 лютого 2019 року ОСОБА_4 на адресу директора Центру імміграції та навчання Паллеонн надіслано претензію по договору №2207-МОТ від 20 липня 2018 року, у якій позивач вказує, що пред`явлення вказаної претензії пояснюється порушенням (неналежним виконанням) Центром Паллеонн вказаного договору. Акти (звіти) прийняття-передачі нею не підписані, а послуги за ними надані не в повному обсязі та неналежної якості. Для вирішення спору в досудовому порядку просила розглянути претензію та висловити пропозиції щодо його врегулювання шляхом повернення частини сплачених нею коштів за вказаним договором, пропорційно ненаданому за ним обсягу послуг Центром Паллеонн.

1 березня 2019 року ОСОБА_4 відповідачем скеровано відповідь на претензію, у якій зазначено, що протягом дії договору, двічі (у жовтні та в грудні 2018 року) позивач намагалась скласти іспит з метою отримання сертифікату IELTS General на визначені бали, однак за результатами іспитів ОСОБА_4 не вдалось набрати необхідну кількість балів. Відсутність вказаного сертифікату унеможливило виконання умов договору, передбачених у пунктах 2.3.3. та 6.4., що також призводить до неможливості подати заяву на імміграцію.

Відповідачем надавалися відповіді на звернення і претензії позивача із посиланням на пункт 2.4.3., яким передбачено, що оскільки договір розривається за ініціативою позивача, грошові кошти не можуть бути повернуті. Акт, складений відповідно до вимог п. 2.4.3. договору, у зв`язку з бажанням ОСОБА_4 розірвати такий договір, є підсумковим за весь час співпраці та не потребує додаткового погодження.

Встановлено, що згідно з тестом IELTS General №18UA003519MOLO001G від 23 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 здавала тест з англійської мови та набрала наступні бали: аудіювання - 6; читання - 4,5; письмо - 5,5; розмова - 6,5.

Відповідач на виконання договору пропонувала безкоштовно продовжити дію договору поки не буде досягнуто його мети - імміграції позивача до Канади, про що представником повідомлено і в судовому засіданні. На цю пропозицію позивач згоди не надала.

Відповідачем надано суду договір про надання персоналу від 10 січня 2018 року; акт приймання-передачі послуг №1 від 31 липня 2018 року за договором №10/01 від 10 січня 2018 року; акти приймання-передачі послуг №2 від 31 серпня 2018 року, №3 від 30 вересня 2018 року, №4 від 30 жовтня 2018 року, №5 від 30 листопада 2018 року, №6 від 31 грудня 2018 року за вказаним договором; наказ фізичної особи-підприємцяОСОБА_3 №2 від 4 січня 2018 року «Про затвердження кошторису вартості послуг станом на 2018 рік»; кошторис вартості послуг станом на 2018 рік.

Позивач не набрала необхідну кількість балів зі знання англійської мови та не отримала відповідного сертифіката, що є обов`язковою умовою для імміграції в Канаду. Ця обставина залежить тільки від позивача. Відсутність сертифікату про складення іспиту унеможливлювало виконання відповідачем визначених договором наступних дій для забезпечення мети договору - імміграції позивача в Канаду.

Відповідно до пункту 6.4. договору сплачені кошти не повертаються замовнику, та договір розривається виконавцем у випадках неможливості виконання умов договору (надання послуг) з вини замовника, таких як ненадання документів, що підтверджують рівень володіння англійською мовою, в тому числі дійсного й актуального на момент подання заяви на імміграцію сертифікату IELTS General на бали не нижче за: аудіювання - 6, читання - 6, писання - 6, розмова - 6,5 та вище.

ОСОБА_5 двічі складала іспит із знання англійської мови, проте не набрала достатньої кількості балів, у зв`язку з цим не отримала сертифікат, визначеного договором рівня.

Встановлено, що для підготовки до іспиту позивач працювала із визначеним відповідачем репетитором з англійської мови, яким відправлено завдання на електронну пошту позивача, перевірено правильність виконання завдань з наданням коментарів щодо виконаних завдань. Позивач є викладачем англійської мови, що стверджується її дипломом про освіту. Успішне складення іспиту та отримання сертифікату IELTS General не залежить від відповідача.

Відповідно до пункту 2.4.3. договору замовник має право достроково розірвати договір, повідомивши про це виконавця не пізніше, ніж за два тижні до бажаної дати розірвання договору; при цьому замовник компенсує виконавцю суму фактично понесених витрат на момент розірвання договору, а кошти, сплачені замовником, як оплата за надані послуги, поверненню не підлягають. У випадках дострокового розірвання договору з ініціативи замовника, виконавець надає йому письмовий звіт про надані послуги.

Позивач розуміла та приймала умови договору, про що зазначила у листуванні із відповідачем. Позивач приймала всі послуги від відповідача, що стверджується наявними в матеріалах справи звітами, відсутністю претензій. З листування сторін вбачається, що позивач була позитивно налаштована на імміграцію до Канади, займалася з наданим Центром імміграції та навчання «Паллеонн» репетитором англійської мови, готувалася до складення іспиту IELTS General.

З наявних в матеріалах справи доказів не можна зробити висновок, що договір № 2007-МОТ від 20 липня 2018 року між позивачем і відповідачем містить несприятливі умови для позивача.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживача» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони порушують принцип добросовісності; призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; завдають шкоди споживачеві.

Згідно із пунктом 6 статті 3 ЦК України добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Договір не містить обов`язкових для позивача, як споживача умов, з якими вона не мала можливості ознайомитися перед його укладенням. В договорі не передбачене правопозивача в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі.

Належні та допустимі докази неналежного виконання договору відповідачем, виконання його умов відповідачем, а також наявність у цьому договорі несправедливих умов, які порушують права позивача і суперечать законодавству про захист прав споживача, відсутні.

Відповідно до пункту 6.4. договору сплачені кошти не повертаються замовнику, та договір розривається виконавцем у випадках неможливості виконання умов договору (надання послуг) з вини замовника, таких як ненадання документів, що підтверджують рівень володіння англійською мовою, в тому числі дійсного й актуального на момент подання заяви на імміграцію сертифікату IELTS General на бали не нижче за: аудіювання - 6, читання - 6, писання - 6, розмова - 6,5 та вище. Виконавець не порушував питання про розірвання договору.

Підстави для стягнення в користь позивача сплачених за договором коштів відсутні з урахуванням наведеного вище.

Виходячи із встановленого, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення її прав та законних інтересів, які підлягають судовому захисту. Відтак оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2020 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 25 травня 2021 року.

Головуючий

Судді