ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Херсон

Номер справи: 766/8493/17

Номер провадження: 22-ц/819/34/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Семиженка Г.В.

секретар Литвиненко В.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу адвоката Кермача Андрія Івановича, який діє від імені ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області, в складі судді Майдан С.І., від 17 вересня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову - Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим статтею 286 КК України та просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 39 969,97 грн та на відшкодування моральної шкоди у розмірі 80000 грн.

23 листопада 2018 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області задоволено клопотання позивача та замінено відповідача ОСОБА_3 на відповідача ОСОБА_2

01 жовтня 2019 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім».

13 березня 2018 року позивач надала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача 5200 грн в рахунок відшкодування вартості ортопедичного матрацу «Нептун 197/137» та відшкодування моральної шкоди у розмірі 80 000 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2018 року залишено без розгляду позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 34769,97 гривень.

06 лютого 2020 року позивач надала до суду заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди.

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року прийнята відмова позивача від позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди обґрунтовано тим, що 01 червня 2016 року близько 13-40 год. на перехресті вул. Островське шосе та проїзду Берегового в м.Херсоні сталася ДТП, в результаті якої автомобіль ГАЗ-33073, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який грубо порушуючи ПДР, здійснив зіткнення з автомобілем марки ГАЗ-21Л, державний номер НОМЕР_2 , в результаті чого останній автомобіль здійснив наїзд на ОСОБА_1 , від чого позивач отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження закритий перелом грудини, 1-го ребра справа, 3-го ребра зліва, компресійні переломи 7,8,9 грудних хребців, забій нижніх часток легень, крововиливи в м`які тканини спини, грудини. За даним фактом скоєння ДТП проти водія ГАЗ-33073 ОСОБА_4 було порушено кримінальне провадження №0000253 від 01.06.2016 року, і вироком Херсонського міського суду від 14.03.2017 року визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та отримання позивачем в результаті ДТП середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Позивач вказувала, що крім матеріальної шкоди вказаним кримінальним правопорушенням їй завдано моральну шкоду, яка виразилась в тому, що внаслідок раптового наїзду на неї автомобіля і отримання вказаних тілесних ушкоджень їй було завдано фізичний біль та фізичні страждання, які вона відчувала протягом всього курсу лікування; після ДТП у неї з`явилось почуття страху та порушення сну; стан здоров`я позбавив її можливості вести активний спосіб життя та став причиною порушення звичайних стосунків з близькими та знайомими; втрата значної суми заробітної плати, як основного джерела матеріального забезпечення, у тому числі для придбання ліків, посилила її душевні страждання. На підтвердження факту заподіяння їй моральної шкоди, позивачем надано акт судово-психологічного дослідження від 07 вересня 2016 року. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 80000 гривень.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17 вересня 2020 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 58 000 гривень.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що водій ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_2 та виконував трудові обов`язки під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачу було завдано шкоду. Наявність завдання моральної шкоди підтверджується висновком експерта та матеріалами справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд врахував характер та обсяг заподіяних позивачці тілесних ушкоджень, душевних і фізичних страждань, втрат матеріального характеру, виплату страхового відшкодування за майнову шкоду, заподіяну її здоров`ю, з врахуванням того, що мала місце груба необережність при порушенні ПДР водія транспортного засобу, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі 58 000 грн.

З апеляційною скаргою на вказане рішення суду звернувся адвокат Кермач А.І., який діє від імені ОСОБА_2 .. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що цивільно-правова відповідальність ФОП ОСОБА_2 щодо експлуатації автомобіля ГАЗ-33073, державний номер НОМЕР_1 , застрахована згідно Генерального договору обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів №077/06-40637 від 29.04.2016 року, укладеного між ПрАТ «Київський страховий дім» та ПП «Небескул В.Б.» та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №АЕ/9436265. Позивач зверталась до страховика і отримала відшкодування матеріальної шкоди заподіяної її здоров`ю, однак вимог про відшкодування моральної шкоди страховій компанії не заявляла. Відповідач вказує, що оскільки його відповідальність застрахована, в тому числі в частині відшкодування моральної шкоди, то підстави для стягнення з нього шкоди в порядку, передбаченому ст.1187 ЦК України відсутні. Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає її доводи юридично безпідставними та вказує, що потерпілий вправі відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка її завдала. Зазначає, що законодавством передбачено обов`язок страхової компанії у відшкодуванні моральної шкоди в розмірі 5% від матеріальної шкоди, завданої здоров`ю, оскільки їй було завдано моральну шкоду, в рахунок відшкодування якої, вона вважала, має отримати набагато більшу суму, вона звернулась саме до особи, яка має нести відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Просить рішення суду залишити без змін, як таке, що постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідач ОСОБА_2 та його адвокат Кермач А.І. до судового засідання не з`явились. 02 лютого 2021 року о 16.01 годині ОСОБА_5 звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про відкладення розгляду справи, посилаючись на особисту зайнятість у іншому судовому засіданні та хворобливий стан ОСОБА_2 , однак доказів на підтвердження вказаних обставин не надав. Колегія суддів, відповідно до положень ст. 372 ЦПК України, вирішила розглядати справу за відсутності відповідача та його представника.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_6 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, сторонами не оспорюється, що вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 14.03.2017 року визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 КК України ОСОБА_4 .. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що 01.06.2016 року близько 13-40 год. на перехресті вул.Островське шосе та проїзду Берегового в м.Херсоні сталася ДТП, в результаті якого автомобіль ГАЗ-33073, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який працював водієм у ФОП ОСОБА_2 , грубо порушуючи ПДР, здійснив зіткнення з автомобілем марки ГАЗ-21Л, державний номер НОМЕР_2 , в результаті чого останній автомобіль здійснив наїзд на ОСОБА_1 , від чого позивач отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я - закритий перелом грудини, 1-го ребра справа, 3-го ребра зліва, компресійні переломи 7,8,9 грудних хребців, забій нижніх часток легень, крововиливи в м`які тканини спини, грудини.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18.02.2014 року, власником транспортного засобу «ГАЗ-33073», державний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 .

Судом першої інстанції встановлено, що 19.02.2014 року згідно договору оренди вантажного автомобіля від 19.02.2014 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 автомобіль ГАЗ-33073, державний номер НОМЕР_1 , надано в оренду з правом викупу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 ..

Згідно тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_3 від 19.02.2014 року зареєстровано право ОСОБА_2 на користування автомобілем ГАЗ-33073, державний номер НОМЕР_1 .

Цивільно-правова відповідальність ФОП ОСОБА_2 щодо експлуатації автомобіля ГАЗ-33073, державний номер НОМЕР_1 , застрахована згідно Генерального договору обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів №077/06-40637 від 29.04.2016 року, укладеного між ПрАТ «Київський страховий дім» та ПП «Небескул В.Б.» та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №АЕ/9436265.

Згідно епікризу №09715 та №13333, ОСОБА_1 перебувала на лікуванні у Херсонській обласній лікарні з 01.06.2016 року по 06.06.2016 року з подальшим продовженням лікування у поліклініці за місцем проживання під наглядом у ортопеда - травматолога (хірурга), терапевта з дотриманням постільного режиму вісім тижнів з дня виписки, та з 02.08.2016 року по 09.08.2016 року з подальшим продовженням лікування у поліклініці за місцем проживання під наглядом у ортопеда-травматолога (хірурга), терапевта з дотриманням комплексу рекомендацій у процесі продовження лікування.

Згідно акту судово-психологічного дослідження від 07.09.2016 року №076-2016, зробленого судовим експертом-психологом Херсонської обласної психіатричної лікарні, ОСОБА_1 внаслідок отримання тілесних ушкоджень 01.06.2016 року перенесла стресовий стан; на момент проведення експертизи з даного стану ОСОБА_1 не вийшла. Досліджувана ситуація є для ОСОБА_1 психотравмуючою; коефіцієнт "сумарного стресового еквівалента" відповідає помірно вираженому ступеню. Сума матеріального еквіваленту моральної шкоди для ОСОБА_1 може дорівнювати: а) при простій необережності дій відповідача 29000 грн; б) при грубої необережності дій відповідача - 58000 грн; в) при непрямому намірі дій відповідача - 87000 грн; в) при прямому умислі дій відповідача - 116000 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною третьої цієї статті моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В апеляційній скарзі представник відповідача не оспорює факт спричинення позивачці моральної шкоди та її розмір, а вказує, що відповідач, цивільна відповідальність якого була на момент ДТП застрахована, не має сплачувати на користь позивачки відшкодування за заподіяння моральної шкоди, оскільки остання отримала від страховика страхове відшкодування за завдану їй майнову шкоду і мала можливість отримати також відшкодування за заподіяну моральну шкоду.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого

внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або

іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до положень статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, правильно виходив з того, що внаслідок ДТП позивачці було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у фізичному болі та стражданнях, які вона зазнала внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень, та відчувала протягом всього курсу лікування, стан здоров`я потерпілої вимагав від неї додаткових зусиль для організації свого життя, з урахуванням засад розумності та справедливості, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди у розмірі 58000 грн, яка визначена з урахуванням всіх обставин справи в тому числі й акту судово-психологічного дослідження від 07 вересня 2016 року.

Враховуючи, що сторонами по справі, в тому числі третьою особою - страховою компанією, визнано та виплачено страховиком позивачці страхову виплату за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 33653,99 гривень, сума яка не оспорювалась ні позивачем, ні відповідачем, страховик, відповідно до положень ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) мав, у разі пред`явлення такої вимоги, виплатити ОСОБА_1 5 % від вказаної суми, а саме 1682,69 гривень. Решту суми заподіяної моральної шкоди (різницю між фактичним розміром шкоди, встановленим судом та страховою виплатою, яка передбачена законом) відповідно до положень статті 1194 ЦК України зобов`язаний сплатити відповідач.

Суд першої інстанції вказані положення закону не врахував та задовольнив позов в повному обсязі, стягнувши всю суму завданої внаслідок ДТП моральної шкоди з відповідача. Враховуючи наведене колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції та зменшити стягнуту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду з 58 000 гривень до 48 000 гривень.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє від імені ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 вересня 2020 року змінити, зменшивши стягнуту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду з 58 000 гривень до 48 000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2021 року.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: О.А. Кузнєцова

Г.В. Семиженко