Справа № 482/2073/15-ц
Номер провадження 6/482/41/2021
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2021 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Демінської О.І., секретар судового засідання Єфімова О.І., за участю державного виконавця Молчанової А.С., розглянувши подання державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Молчанової А.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа, -

встановив:

Державний виконавець звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа.

На обґрунтування подання вказала, що на виконанні Новоодеського відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження № 60988635 з виконання виконавчого листа № 482/2073/15, виданого 15.01.2020 року Новоодеським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у розмірі 500011,19 грн. Боржником рішення суду не виконано, проведеними виконавчими заходами будь-якого рухомого чи нерухомого майна у неї не виявлено, будь-якого доходу ОСОБА_1 , окрім пенсії не отримує. Проте державним виконавцем було встановлено, що боржник по усній домовленості здає в оренду земельні ділянки, які належали її покійному батьку, свідоцтво про право на спадщину на які нею не оформлено, за що отримує плату, а тому посилаючись на викладене та те, що у боржниці є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, державний виконавець просила суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа.

Державний виконавець Молчанова А.С. у судовому засіданні подання підтримала, пославшись на обставини у ньому викладені.

Суд, вивчивши подання та додані до нього матеріали, вислухавши думку державного виконавця дійшов наступного.

15.01.2020 року Новоодеським районним судом Миколаївської області, на виконання рішення цього ж суду від 10.11.2016 року по справі № 482/2073/15-ц видано виконавчий лист № 482/2073/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у сумі 500011,19 грн.

17.01.2020 року державним виконавцем Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 60988635 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 06.05.2021 року № , ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Новоодеському районі Миколаївської області та отримує пенсію в розмірі 1769 грн.

Згідно інших відповідей держаних органів, боржниця у будь-яких трудових відносинах не перебуває, відкритих рахунків та інших джерел отримання доходів, а також зареєстрованих за нею транспортних засобів чи будь-якого нерухомого майна не має.

Відповідно до письмового пояснення від 11.05.2021 року, наданого ОСОБА_1 державному виконавцю, остання рухомого та нерухомого майна не має, навчається у МУК ім. адмірала Макарова на контрактній основі, плату за що вносить її матір. Є непрацевлаштованою. Також ОСОБА_1 повідомила державного виконавця про відсутність у неї фінансової можливості погашення боргових зобов`язань перед стягувачем, наявність земельних ділянок сільськогосподарського призначення, належних за життя її батькові, право на спадщину щодо яких після його смерті у 2015 році не оформлено.

Також вказала про те, що від сплати боргу не відмовляється, буде сплачувати поступово.

Згідно до листа Новоодеської державної нотаріальної контори, 04.12.2015 року спадкоємець ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини по закону після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_3 , але свідоцтва про право на спадщину за законом не отримувала і оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки до нотаріальної контори не надавала. Крім неї спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є також ОСОБА_4 , яким також свідоцтва про право на спадщину за законом не отримувалось і оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки до нотаріальної контори не надавалось.

Відповідно до інформації Новоодеського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області ОСОБА_1 була документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон від 11.04.2018 року серії НОМЕР_1 , строком дії до 11.04.2028 року.

Так в силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

В той же час, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Хлюстов проти Росії" від 11 липня 2013 р. (скарга № 28975/05), яке набуло статусу остаточного 11 жовтня 2013 р., також зазначено, що співмірність обмежень у праві виїзду з країни у зв`язку з несплатою боргу виправдано лише настільки, наскільки це сприяє переслідуваній меті забезпечення повернення боргу.

Застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ в Україні як джерела права врегульовано главою 4 та статтями 17-18 Закону України від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

За змістом п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець може звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності самого факту невиконаних зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Так, сам по собі факт того, що боржник ОСОБА_1 має перед стягувачем ОСОБА_2 невиконані боргові зобов`язання, з урахуванням відсутності доказів саме ухилення від їх виконання, не є підставою задоволення подання.

Також відсутні підстави вважати, що про ухилення від виконання боргових зобов`язань може і свідчити сам по собі факт подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька боржника - ОСОБА_3 , у власності якого перебували земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що перебувають у фактичному користуванні юридичної особи, свідоцтво про право на спадщину на які боржником не отримано, без існування в матеріалах виконавчого провадження будь-яких доказів отримання боржником незадекларованих доходів від передачу цих земельних ділянок у користування третім особам.

З урахуванням наведеного та того, що у своєму поданні державний виконавець просить суд обмежити боржника у праві, яке закріплено в Конституції України, суд вважає не доведеним факт умисного невиконання ОСОБА_1 обов`язків, покладених на неї рішенням суду, а відтак вважає за необхідне відмовити державному виконавцю у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, без вилучення паспортного документа.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Молчанової А.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий О.І. Демінська