Провадження № 2-н/760/336/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І. А., розглянувши заяву комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за спожиті житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою і просить видати судовий наказ, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за житлово - комунальні послуги у сумі 3756,58 грн., інфляційні нарахування у сумі 660,30 грн., три проценти річних у сумі 276,95 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 227,00 грн..

Заявник в обґрунтування заявлених вимог вказав, що у зв`язку із неналежним виконанням боржником зобов`язань за договором про надання житлово - комунальних послуг, у боржників за період 01.07.2017 по 28.02.2021 виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 4693,83 грн., яка станом на 01.04.2021 не сплачена.

У видачі судового наказу має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 161 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, в тому числі, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відносини між споживачем та постачальником житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Так, до матеріалів справи додана копія ордеру на житлове приміщення №03778, виданого виконавчим комітетом районної ради народних депутатів міста Києва 16.03.1994, в якій зазначено, що ОСОБА_3 разом з сім`єю з двох чоловік має право на заняття у порядку обміну жилого приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, суд не може прийняти до уваги цей документ, оскільки він може бути застарілим на день подачі заяви про видачу судового наказу. Таким чином, суд не може встановити, чи є боржники, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , власниками або користувачами квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, з матеріалів заяви та додатків до неї вбачається, що договору, укладеного між заявником та боржником (боржниками) до заяви не додано.

Суддя звертає увагу заявника на те, що відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Виходячи з цього, в видачі судового наказу має бути відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за спожиті житлово-комунальні послуги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Усатова І.А.