КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
Номер провадження: 22-ц/824/3726/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Іванова І.В.
У Х В А Л А

27 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Іванової І.В.

суддів: Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення суми переплати пенсії, ?

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2020 рокувідмовлено у задоволенні позову ГУ ПФУ в м. Києві.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачподав апеляційну скаргу, яка всупереч вимог Закону України «Про судовий збір» не була оплачена судовим збором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ Пенсійного фонду України в місті Києві про звільнення від сплати судового збору,апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

Копію ухвали Київського апеляційного суду від 21 січня 2021 року було направлено на електронну адресу позивача 25 січня 2021 року, що підтверджується супровідним листом з додатком (а.с. 62-63).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вказана ухвала оприлюднена в реєстрі 25 січня 2021 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review).

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, судом вчинено передбачені процесуальним законом дії для повідомлення апелянта про необхідність усунути недоліки апеляційної скарги, проте станом на 27 травня 2021 року апелянт не виконала вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, що є підставою для повернення апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 185, 356 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху у встановлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Разом з тим, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення суми переплати пенсіївважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: