Постанова

Іменем України

26 травня 2021 року

м. Київ

справа № 1522/9116/12

провадження № 61-7261св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «ПІК», ОСОБА_3 ,

треті особи: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія А», департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2017 року у складі суддів: Заїкіна А. П., Калараша А. А., Погорєлової С. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ПІК» (далі - ПАТ «ПІК»), ОСОБА_3 , треті особи: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія А» (далі - ОСББ «Вікторія А»), департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 05 січня 2006 року між нею і закритим акціонерним товариством «ПІК» (далі - ЗАТ «ПІК»), правонаступником якого є ПАТ «ПІК», укладено три договори про інвестування будівництва житла у м. Одесі. Відповідно до вказаних договорів вона інвестувала будівництво трьох квартир у житловому будинку АДРЕСА_1 , а саме: квартиру НОМЕР_1 , квартиру НОМЕР_2 і квартиру НОМЕР_3 , кожна з яких розташована у різних під`їздах цього житлового будинку.

Відповідно до протоколу зборів інвесторів будинку, що будується по АДРЕСА_1 , який підписав уповноважений представник ЗАТ «ПІК», у цьому будинку встановлюються ліфти « ОТІС ». Вартість одного такого ліфта вантажопідйомністю 400 кг складала - 227 040,00 грн, вартість трьох ліфтів «ОТІС» з монтажно-налагоджувальними роботами, які мали б бути встановлені у трьох під`їздах, де розташовані три квартири позивача, складає - 681 120,00 грн. Проте ЗАТ «ПІК» у порушення вказаного протоколу зборів інвесторів замість ліфтів « ОТІС » встановило і запустило до експлуатації ліфти марки « Щербінський ліфтобудівельний завод », які значно дешевші й, на її думку, гіршої якості. Крім того, ЗАТ «ПІК» не встановило пожежну драбину, що повинна знаходитись у коридорі на дев`ятому поверсі у під`їзді, де розташована квартира НОМЕР_1 та інших під`їздах. Пожарні виходи заварені, що фактично робить неможливим доступ до покрівлі житлового будинку АДРЕСА_1 для неї та інших осіб.

ОСОБА_3 проживає у квартирі АДРЕСА_4 , що розташована над належною їй на праві власності квартирою НОМЕР_1 . На момент розгляду справи на покрівлю над її квартирою можна потрапити тільки через квартиру ОСОБА_3 , яка самовільно провела реконструкцію своєї квартири, обладнавши вихід на покрівлю над її квартирою і облаштувала там літню терасу, шляхом покриття частини незавершеної будівництвом покрівлі над її квартирою керамічною плиткою.

Оскільки ЗАТ «ПІК» не завершило будівництво покрівлі, зокрема, не встановлено ізоляцію, не утеплено і не накрито її, то покрівля під час випадання опадів або танення снігу протікає. Вода, стікаючи по стінах, створює на підлозі в її квартирі калюжі, у результаті чого у приміщеннях квартири є пошкодження. Самовільно встановлена ОСОБА_3 на покрівлі над її квартирою керамічна плитка не усуває будівельних недоліків покрівлі, є причиною подальшого пошкодження її житла та повинна бути демонтована, оскільки без її демонтажу неможливо усунути будівельні недоліки покрівлі, що унеможливлює користування квартирою.

Ураховуючи викладене,ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просила суд:

- стягнути з ПАТ «ПІК» на її користь вартість ліфтів «ОТІС» у розмірі 681 120,00 грн та збитки, завдані пошкодженням квартири, у розмірі 4 763 грн;

- усунути їй перешкоди у користуванні власністю, зобов`язавши ОСОБА_3 за власний рахунок привести квартиру АДРЕСА_4 у стан, відповідний до проєкту на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 , що виготовлений ВАТ «Одесцивільпроект», шляхом закриття входу-виходу на дах будинку з квартири АДРЕСА_4 , а також знесення на даху керамічної плитки, водоспаду і сходів;

- зобов`язати ПАТ «ПІК» привести у відповідність до проєкту будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 покрівлю над квартирою НОМЕР_1 , розташованою у цьому будинку;

- зобов`язати ПАТ «ПІК» за власний рахунок усунути причини пошкодження квартири АДРЕСА_5 , шляхом виконання робіт відповідно до проєкту і вимог чинного законодавства;

- зобов`язати ПАТ «ПІК» привести відповідно до протипожежних норм та правил виходи на покрівлю зі сходових кліток через протипожежні люки, встановити металеві драбини виходу зі сходових кліток на покрівлю;

- стягнути з ПАТ «ПІК» на її користь 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди;

- стягнути з ОСОБА_3 на її користь 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та збитки, завдані пошкодженням квартири, у розмірі 7 085,00 грн;

- стягнути з ПАТ «ПІК» на її користь судовий збір у розмірі 3 219,00 грн та 215,00 грн за вимоги про відшкодування моральної шкоди;

- стягнути з ОСОБА_3 на її користь судовий збір у розмірі 215,00 грн за вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2017 року у складі судді Погрібного С. О. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Усунуто перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_1 , створені неправомірними діями ОСОБА_3 у результаті здійснення самочинної реконструкції на даху над квартирою позивача.

Зобов`язано ОСОБА_3 за власний рахунок привести належну їй квартиру АДРЕСА_4 та дах будинку, прилеглий до цієї квартири, у стан, що відповідатиме проєкту на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 , виготовленому ВАТ «Одесцивільпроект», шляхом закриття входу-виходу на дах будинку з квартири АДРЕСА_4 , а також знесення з даху над квартирою під АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_1 , улаштованих на покрівлі покриття з керамічної плитки, декоративного водоспаду та сходів.

Зобов`язано ОСОБА_3 привести в стан, що має відповідати проекту будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 - покрівлю над квартирою НОМЕР_1 , що розташована у цьому будинку, шляхом улаштування покрівлі згідно з вимогами проєкту, виготовленого ВАТ «Одесцивільпроект», а також шляхом відновлення нею пожежної драбини.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та 215,00 грн сплаченого судового збору.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_3 неправомірно облаштувала на даху житлового будинку терасу з покриттям частини даху над квартирою позивачки керамічною пліткою. Реєстрація Декларації про готовність до експлуатації реконструйованої квартири ОСОБА_3 скасована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області. Свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на реконструйовану квартиру рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2015 ролку визнано незаконним і скасовано. Протиправними діями ОСОБА_3 позивачу завдано моральної шкоди у вигляді душевних страждань, неможливості вселення у квартиру, розмір якої нею доведено.

Щодо вимоги про стягнення грошових коштів на відшкодування збитків суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такої вимоги, оскільки проведеними експертними дослідженнями встановлено, що будь-яких ремонтних та оздоблювальних робіт, після проведення робіт генеральним забудовником, ОСОБА_1 у належному їй помешканні зроблено не було, її квартира перебуває у стані, отриманому від будівельника тривалий період часу. Отже, протягом тривалого часу квартира позивача АДРЕСА_5 , перебуваючи без будь-яких оздоблювальних внутрішніх робіт, не опалювалася, тобто й у зимовий час перебувала у занедбаному стані, що, як наслідок, могло вплинути на утворення тих пошкоджень, що виявлені судовим експертом. Зазанчене не заперечувалось стороною позивача й доводів протилежного суду не надано.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2017 року скасовано в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_3 за власний рахунок привести належну їй квартиру АДРЕСА_4 та дах будинку, прилеглий до цієї квартири, у стан, що відповідатиме проєкту на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 , виготовленому ВАТ «Одесцивільпроект», шляхом закриття входу-виходу на дах будинку з квартири АДРЕСА_4 , а також знесення з даху над квартирою АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_1 , улаштованих на покрівлі покриття з керамічної плитки, декоративного водоспаду та сходів; зобов`язання ОСОБА_3 привести в стан, що має відповідати проєкту будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 покрівлю над квартирою НОМЕР_1 , що розташована у цьому будинку, шляхом улаштування покрівлі згідно з вимогами проєкту, виготовленого ВАТ «Одесцивільпроект», а також шляхом відновлення цією особою пожежної драбини; стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн та ухвалено у цій частині нове рішення.

Зобов`язано ОСОБА_3 за власний рахунок демонтувати керамічну плитку та декоративний водоспад з даху, який примикає до квартири АДРЕСА_4 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_3 облаштувала терасу на даху житлового будинку з покриттям підлоги тераси (даху) керамічною пліткою без відповідних дозвільних документів (належним чином затвердженого проєкту, дозволу на початок виконання будівельних робіт тощо), без згоди інших власників квартир у житловому будинку АДРЕСА_1 , зокрема, без згоди ОСОБА_1 , порушивши права останньої як власника квартири у зазначеному житловому будинку, тому підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання ОСОБА_3 за власний рахунок демонтувати керамічну плітку та декоративний водоспад з даху.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_3 закрити вхід-вихід на дах будинку з квартири НОМЕР_4 , а також знести сходи з квартири НОМЕР_4 на дах суд відмовив, оскільки позивачем не доведено порушення її прав у цьому випадку та яким чином вказані двері та сходи можуть перешкоджати закінченню будівництва даху відповідно до проєкту будівництва житлового будинку.

Не містять матеріали справи доказів на підтвердження того, що будівництво даху було закінчено відповідно до проєкту, тобто вимоги не доведені.

Також суд відмовив у задоволенні вимоги ОСОБА_1 щодо облаштування ОСОБА_3 пожежної драбини, оскільки відповідно до проєкту будівництва житлового будинку, договорів про інвестування будівництва остання не несе такого обов`язку. Доказів того, що ОСОБА_3 демонтувала вказану пожежну драбину матеріали справи не містять.

Відсутні докази завдання ОСОБА_1 моральної шкоди внаслідок облаштування ОСОБА_3 на даху будинку керамічної плитки.

При цьому суд погодився з висновком районного суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення матеріальної шкоди внаслідок облаштування керамічної плитки на даху житлового будинку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив змінити оскаржене судове рішення та зобов`язати ОСОБА_3 :

1) усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_5 , створені неправомірними діями ОСОБА_3 у результаті здійснення самочинної реконструкції на даху над квартирою позивача;

2) зобов`язати ОСОБА_3 за власний рахунок привести належну їй квартиру АДРЕСА_4 відповідно до проєкту будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 , виготовленому ВАТ «Одесцивільпроект», закрити вхід-вихід на дах будинку з квартири АДРЕСА_4 , а також знести з даху над квартирою АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_1 , улаштовані на покрівлі покриття з керамічної плитки, декоративний водоспад та сходи;

3) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди;

4) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 215,00 грн сплаченого судового збору.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 1522/9116/12 з Приморського районного суду м. Одеси.

Надіслано учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено їм право подати відзив на касаційну скаргу.

У квітні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року клопотання ПАТ «ПІК» про закриття провадження у справі залишено без задоволення.

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ПІК», ОСОБА_3 , треті особи: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія А», департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування збитків та моральної шкоди, зупинено до залучення до участі у справі правонаступників ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07 серпня 2019 року, 07 квітня 2020 року, 05 жовтня 2020 року Верховний Суд направляв до Першої Одеської державної нотаріальної контори запити про надання витягу зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) спадкової справи відносно майна ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 грудня 2020 року справа передана судді-доповідачеві Луспенику Д. Д., у зв`язку з обранням судді Штелик С. П. до Великої Палати Верховного Суду.

17 лютого 2021 року Верховний Суд також направив до Першої Одеської державної нотаріальної контори запит про надання витягу зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) спадкової справи відносно майна ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

01 березня 2021 року на запит Верховного Суду надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, згідно з якою 06 лютого 2019 року заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інформація щодо видачі на підставі цієї спадкової справи свідоцтва про право на спадщину відсутня, особи, які вважають себе сподкоємцями, не зазначені.

Учасникам справи надсилалися листи, спадкоємці, якщо такі є, на запити Верховного Суду не реагують.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2021 року поновлено касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ПІК», ОСОБА_3 , треті особи: ОСББ «Вікторія А», департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Призначено вказану справу до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , мотивована тим, що апеляційний суд не врахував того, що будівництво ОСОБА_3 надбудови на даху над квартирою позивача здійснено незаконно.

У ОСОБА_3 немає жодного документу, який би підтверджував, що вона мала право виконувати будівельні роботи.

У порушення частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року апеляційний суд не взяв до уваги обставини, встановлені постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року у справі № 815/7418/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання неправомірними дій при реєстрації 02 вересня 2011 року декларації № ОД 7 та скасування декларації.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

05 січня 2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ПІК», правонаступником якого є ПАТ «ПІК» укладено три договори про інвестування будівництва житла у м. Одесі. Відповідно до вказаних договорів ОСОБА_1 інвестувала будівництво трьох квартир у житловому будинку АДРЕСА_1 : квартири НОМЕР_1 , квартири НОМЕР_2 і квартири НОМЕР_3 (а. с. 12-24, 40-46, т. 1). ОСОБА_1 сплатила інвестиційні внески на будівництво вказаних квартир (а. с. 79-81, т. 1).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.2, 4.1 вищевказаних договорів обов`язок з будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 згідно з проєктом покладено на ЗАТ «ПІК».

Рішенням приймальної комісії від 24 червня 2009 року будинок АДРЕСА_1 визнано готовим до експлуатації (а. с. 83-85, т. 1).

Заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Рябоконем П. М. 24 червня 2009 року видано свідоцтво № 15000528 про відповідність вказаного багатоквартирного будинку проєктній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил (а. с. 106, т. 1).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2010 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 і ЗАТ «ПІК, за змістом якої ЗАТ «ПІК» визнає право власності за ОСОБА_1 на вищевказані три квартири у будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 має сплатити, за умови наявності відхилення фактичної загальної площі цих квартир у бік збільшення площі на - 5,46 кв. м, на користь підприємства-забудовника грошові кошти у розмірі 27 463,80 грн (а. с. 279-280, т. 2).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_3 (а. с. 16, 37-39, т. 2). Квартира НОМЕР_1 у цьому самому будинку належить на праві власності ОСОБА_1 (а. с. 55, т. 1).

ОСОБА_3 проживає у дворівневій квартирі АДРЕСА_4 . Вікна однієї житлової кімнати другого рівня вказаної квартири виходять на дах будинку над квартирою АДРЕСА_5 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . З указаної кімнати ОСОБА_3 облаштувала двері (вихід) та сходи на дах будинку. На даху вона облаштувала терасу, підлогу якої покрила керамічною пліткою. На терасі облаштувала водоспад (а. с. 39-46, 73, 74, 131, т. 2).

02 вересня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - реконструкція квартири АДРЕСА_4 другої категорії складності, що подана замовником - ОСОБА_3 , реєстраційний номер ОД 7.

Наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 14 серпня 2014 року (а. с. 107, т. 2) скасовано реєстрацію декларації від 02 вересня 2011 року № ОД 7 про готовність до експлуатації з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_4 , замовник - ОСОБА_3 .

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року, що набрала законної сили 14 березня 2016 року, визнано протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області щодо реєстрації декларації від 02 вересня 2011 року № ОД 7 (а. с. 108-116, 168-171, т. 2).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила(здійснює) будівництво відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво (частина сьома статті 376 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 376 ЦКУкраїни право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376,стаття 391 ЦК України).

Аналогічні роз`яснення викладені у пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)».

При розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проєкту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проєкту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров`ю людини у разі невиконання приписів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проєкту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проєктом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за умов якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи від 02 квітня 2014 року № 2728/2760 покриття даху над квартирою АДРЕСА_5 не відповідає проєкту будівництва житлового будинку. Облаштування керамічної плитки в якості покриття даху над квартирою НОМЕР_1 не відповідає проєкту. Облаштування виходу на дах будинку з квартири НОМЕР_4 не відповідає проєкту (а. с. 198-219, т. 1).

У висновках судової будівельно-технічної експертизи від 31 грудня 2015 року № 4372 облаштування покрівлі над квартирою АДРЕСА_5 не відповідає затвердженому проєкту будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 в частині встановлення на терасі керамічної плитки. Вартість демонтажу керамічної плитки з покрівлі на даху визначити не надалося можливим. У квартирі НОМЕР_1 виявлені такі пошкодження: висоли на стінах та стелі; відпадання оздоблювального шару парапету тераси; вивітрювання швів кладки тераси. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт у квартирі НОМЕР_1 не визначено, оскільки у вказаній квартирі відсутній будь-який ремонт, внутрішні оздоблювальні роботи у квартирі не закінчені.

Експертом виявлено відсутність зі сходової клітини та тераси квартири ОСОБА_3 металевих драбин, що не відповідає проєкту будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 (а. с. 67-71, т. 2).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року у справі № 1-2/2004 р., допоміжні приміщення (підвали, сараї, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинках.

Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Згідно зі статтями 355, 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Судом установлено, що ОСОБА_3 облаштувала терасу на даху житлового будинку АДРЕСА_1 з покриттям підлоги тераси (даху) керамічною пліткою без відповідних дозвільних документів (належним чином затвердженого проекту, дозволу на початок виконання будівельних робіт тощо), без згоди інших власників квартир у цьому житловому будинку, зокрема, без згоди ОСОБА_1 , тим самим порушивши права останньої як власника квартири у житловому будинку.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ОСОБА_3 за власний рахунок демонтувати керамічну плитку та декоративний водоспад з даху житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частини першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Проте вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_3 закрити вхід-вихід на дах будинку з квартири НОМЕР_4 , а також знести сходи з квартири НОМЕР_4 на дах не доведено, оскільки не надано докази на підтвердження порушення її прав у цьому випадку та яким чином вказані двері та сходи можуть перешкоджати закінченню будівництва даху відповідно до проєкту будівництва житлового будинку.

Також матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 несе обов`язок з будівництва даху житлового будинку над квартирою позивачки відповідно до затвердженого проєкту будівництва житлового будинку, що будівництво даху було закінчено відповідно до проєкту, а ОСОБА_3 перед облаштуванням на терасі керамічної плітки убрала з даху утеплювач, руберойд тощо.

Щодо облаштування ОСОБА_3 пожежної драбини, то відповідно до проєкту будівництва житлового будинку, договорів про інвестування будівництва вона не несе такого обов`язку. Докази того, що ОСОБА_3 демонтувала пожежну драбину у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зокрема, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, дійшов обгрунтованого висновку, що відсутні докази завдання ОСОБА_1 моральної шкоди внаслідок облаштування ОСОБА_3 на даху будинку керамічної плітки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог статей 89, 263-264, 382 ЦПК України повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав належну правову оцінку доводам сторін, наданим ними доказам та дійшов обґрунтованого висновку про часткове скасування рішення районного суду та наявність підстав для часткового задоволення позову.

Висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Посилання касаційної скарги на неврахування апеляційним судом преюдиційної постанови Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року є безпідставними, оскільки суд послався на встановлені в ній обставини у своєму рішенні, надавши їм належну правову оцінку.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Згідно з статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець