Справа № 190/674/21
Провадження №2-о/190/41/21
УХВАЛА

01 червня 2021 року Суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області Кудрявцева Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та м.Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення факту смерті в певний час,-

встановила:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Саксагань, П`ятихатського району Дніпропетровської області у певний час, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.П`ятихатки Дніпропетровської області.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, прихожу до висновку, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.256,258 Цивільного процесуального кодексу (далі-ЦПК України), а саме заявником не зазначено про докази неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту смерті ОСОБА_2 .

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до п. 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 р., підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом РАЦСу зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

Положеннями ст.95 ЦПК України закріплено зміст поняття письмових доказів, що застосовується у розумінні цивільного процесу. Так, частиною першою вказаної статті зазначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, одночасно підтверджуючи достовірність наданої копії доказу.

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Жоден із долучених до заяви документ не містить підпису заявника із зазначенням дати, - на підтвердження відповідності копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у заявника.

Отже, зверненню до суду з заявою про встановлення факту смерті у певний час, має передувати звернення заявника до органу РАЦСу із заявою про реєстрацію смерті особи. Лише після одержання відмови органу РАЦСу у реєстрації події смерті, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Як роз`яснено в пункті 13 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, залучивши при цьому до участі у справі в якості заінтересованої особи орган РАЦСу, з дотриманням ЦПК України.

Крім того, до заяви заявником долучено дублікат чеку від 25.05.2021 року (код квитанції №9233-6573-7237-6661) про сплату судового збору у розмірі 454 грн.00 коп. ОСОБА_3 , який не є учасником справи (заявником).

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положеннями цього Кодексу, які регулюють питання щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, не врегульоване питання про залишення заяви про встановлення факту без руху, то суд застосовує аналогію закону та вважає, що таку можливо залишити без руху відповідно до положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, слід дійти висновку про залишення заяви без руху та надання заявнику строку для усунення недоліків, а саме надати до суду відмову органу РАЦСу у реєстрації події смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , та квитанцію про сплату судового збору заявником ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.175,177, ст. 185,318 ЦПК України, суддя,-

постановила:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа : Віділ державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та м.Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення факту смерті в певний час - залишити без руху для усунення виявлених недоліків, про що повідомити заявника, надавши останній строк десять днів з дня отримання ухвали.

В разі не виконання у встановлений строк вимог передбачених ст. ст. 175, 177, 318 ЦПК України заява буде вважатися не поданою та повернена.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Кудрявцева