ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м.Суми

Справа №573/1800/20

Номер провадження 22-ц/816/1661/21

22-ц/788/1662/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач приватне підприємство «Дружба 6»,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бауліна Олексія Івановича

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 31 серпня 2021 року та на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 16 серпня 2021 року в складі судді Черкашиної М.С., ухвалене у м. Білопілля, повний текст рішення складено 10 вересня 2021 року, повний текст ухвали складено 20 серпня 2021 року,

в с т а н о в и в:

30 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП «Дружба 6» про визнання договору оренди землі недійсним та зобов`язання повернути земельну ділянку. Позовна заява вмотивована тим, що ОСОБА_1 на підставі державного акту IV-СМ №049015 належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,58 га, яку на підставі договору від 01 січня 2010 року він передав в оренду ПП «Дружба 6» на 10 років, тобто до 01 січня 2020 року. По закінченню строку дії договору позивач відмовився від поновлення його дії чи укладення нового договору, та уклав договір з іншим орендарем. Також, 25 жовтня 2016 року рішенням Білопільського районного суду в справі №573/1871/16-ц за ним визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 3,5823 га з кадастровим номером :03:003:0209, яка розташована на території Шкуратівської сільської ради. 24 лютого 2017 року позивач уклав з відповідачем договір оренди вказаної вище земельної ділянки на умовах, які були повністю ідентичні з умовами договору від 01 січня 2010 року. Вказаний договір був підписаний в трьох примірниках, однак позивачу одразу не віддали його примірник договору. Лише 28 січня 2020 року, після чергового особистого візиту ОСОБА_1 до офісу ПП «Дружба 6», йому був наданий примірник договору, ознайомившись з яким він помітив, що його умови відрізняються від умов того договору, який він підписував. Вважає, що умови договору були самовільно змінені відповідачем, а саме: збільшено строк дії оренди, змінено розмір орендної плати та інші. Вказує, що жодних намірів передавати вказану земельну ділянку в оренду відповідачу на таких умовах він не мав, з істотними умовами договору ознайомлений не був, цей договір та акт прийому-передачі земельної ділянки особисто не підписував, проведена за клопотанням його представника - адвоката Бауліна О.І. почеркознавча експертиза підтвердила те, що ні акт, ні договір позивач не підписував, підписи вчинені іншою особою.

Посилаючись на вищевикладене, на підставі ч.3 ст. 203 та ч.1 ст.215 ЦК України, просив суд визнати договір оренди земельної ділянки від 24 лютого 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Дружба 6» недійсним, скасувати його державну реєстрацію та зобов`язати відповідача повернути йому земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0209.

18 червня 2021 року представник позивача адвокат Баулін О.І. звернувся до суду з клопотанням про відхилення висновку експерта та призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи. Зазначав, що висновки експерта є суперечливими, оскільки містять розбіжності між дослідницькою частиною та висновками; дослідницька частина не містить належного обґрунтування дослідження у відповідності до вказаних у експертизі методик. У наданих на дослідження вільних зразках підпису та почерку ОСОБА_1 , що перелічені у висновку експерта, наявні 17 підписів, що виконано за проміжок часу від 1987 по 2020 рік, що дає змогу експерту вивчити та проаналізувати весь функціонально-динамічний комплекс письмово-рухової навички в процесі його функціонування за часом ( протягом 23 років), виділити динамічну стійкість та варіаційність почерку, відокремити стійкі індивідуальні ознаки, виділити межі прояву ознак у підписі (підписному почерку), тобто їх варіаційність, та, відповідно, визначити стійкі ідентифікаційні ознаки у достатній кількості та належної якості. При цьому, за часом, наближеним до виконання досліджуваного документу ( 2017) надано більше двох зразків підписів за кожний рік від 2010 до 2020 року включно. Також надані експериментальні зразки підпису та почерку, виконані у 2020 та 2021 роках не перевищують термін у п`ять років відносно року виконання досліджуваних підписів ( 2017) та можуть бути використані у повному об`ємі для проведення порівняльного дослідження. Крім того, експерт не зазначив, що серед експериментальних зразків ( в цілому на 38 аркушах є підписи, що мають ознаки зниження координації рухів, чи будь-які інші ознаки, які свідчили б про незвичність виконання експериментальних зразків. Експериментальні зразки в достатній кількості та належної якості дають змогу провести повне, об`єктивне дослідження при наявності 17 вільних зразків підпису особи. Таким чином у розпорядженні експерта були всі необхідні порівняльні матеріали, співставленні із досліджуваними підписами за часом виконання, за умовами виконання, різнохарактерні, достовірні та у достатній кількості 17 підписів, що визначено науково-методичними рекомендаціями. Крім того, підставою для категоричного висновку має бути обов`язково визначено достатність виявлених ознак, що експертом не зазначено у висновку. За таких обставин «міркування» викладені у дослідницькій частині є неналежним та необґрунтованим, що унеможливлює сприйняття такого висновку та використання його як доказу в цілому. З огляду на поверхове та упереджене проведення дослідження, в результаті якого із висновку не зрозуміло в якому ж з примірників договору наданого на експертизу : «підпис від імені ОСОБА_1 виконано ймовірно ним, а у якому не видається за можливе», адвокат Баулін О.І. просить призначити у справі повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 16 серпня 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Бауліна О.І. про проведення повторної судової почеркознавчої експертизи відмовлено.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 31 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на зазначені судові рішення представник ОСОБА_1 адвокат Баулін О.І., посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення та ухвали суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення та ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до іншого складу суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дав оцінку показанням свідків, які свідчать про відсутність волевиявлення ОСОБА_1 під час підписання спірного договору; не звернув увагу на очевидну різницю підписів позивача у спірному договорі та його дійсним; не надав оцінку та не врахував при ухваленні рішення, що спірний договір не тільки не містить підписи власника об`єкта оренди але і відрізняється текст договору, зокрема щодо способу виготовлення та умов спірного договору; не оцінив належність доказів поданих стороною позивача, не мотивував їх відхилення, не обґрунтував достатній і належний взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вважає, що постановляючи ухвалу про відмову в проведенні повторної судової почеркознавчої експертизи суд дійшов помилкового висновку про належність і допустимість висновку експерта та його узгодженість і відповідність іншим матеріалам (обставинам справи). Доводить, що висновки експерта є суперечливими, оскільки містять розбіжності між дослідницькою частиною та зробленими висновками, дослідницька частина не містить належного обґрунтування дослідження у відповідності до вказаних у експертизі методик. Посилаючись на те, що висновок експерта є неналежним та не обґрунтованим, вважає, що були підстави для проведення повторної експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ПП «Дружба 6» з доводами позивача не погодився, вважає рішення законним, обгрунтованим та таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бауліної Н.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення Білопільського районного суду в справі №573/1871/16-ц від 25 жовтня 2016 року належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,5823 га з кадастровим номером :03:003:0209, яка розташована на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області.

24 лютого 2017 року між ПП «Дружба-6» та ОСОБА_1 укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки зі строком дії 10 років, з 2017 по 2027 рік та розміром орендної плати 10% від грошової оцінки. Цього ж дня складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а. с. 10-16).

15 квітня 2017 року до Державного реєстру прав на нерухоме майно внесено запис за № 20003448 про державну реєстрацію іншого речового права оренди землі за договором оренди від 24 лютого 2017 року (а. с. 30-31).

Крім зазначеної вище земельної ділянки позивачу також належить земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0104, якою він володіє на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №049015, виданим Шкуратівською сільською радою Білопільського району Сумської області 27 травня 1999 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №17, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,58 га в межах згідно з планом, розташовану на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а.с. 17-18). 01 січня 2010 року між сторонами в справі було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0104 площею 3,58 га, зареєстрований у Білопільському відділі Сумської регіональної філії 29 червня 2010 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №63, зі строком дії 10 років, з 01 січня 2010 року по 01 січня 2020 року та розміром орендної плати 3% від грошової оцінки (а.с. 19-24).

За клопотаннями сторони позивача та сторони відповідача у справі призначалася судова почеркознавча експертиза (ухвала суду від 25 січня 2021 а. с. 160-162), на вирішення якої ставилися наступні запитання:

-Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець» на всіх сторінках договору оренди землі без номеру від 24.02.2017 та додатках до договору акту приймання передачі земельної ділянки, акту визначення меж земельної ділянки у натурі (на місцевості), укладеному між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Дружба 6» щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 03 003 0209 ОСОБА_1 чи іншою особою у примірнику договору, наданого стороною позивача ОСОБА_1 ?

-Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець» на всіх сторінках договору оренди землі без номеру від 24.02.2017 та додатках до договору акту приймання передачі земельної ділянки, акту визначення меж земельної ділянки у натурі (на місцевості), укладеному між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Дружба 6» щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 03 003 0209 ОСОБА_1 чи іншою особою у примірнику договору, наданого стороною відповідача ПП «Дружба 6»?

Відповідно до висновку судового експерта Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Недосека О.М. за № СЕ-19/119-21/2102-ПЧ від 30 березня 2021 року, підписи від імені ОСОБА_1 у примірнику договору оренди землі № б/н від 24.02.2017 року усього 6 підписів, що розташовані у графах «Орендодавець», виконані ймовірно ОСОБА_1 відповідно до зразків, наданих на експертизу. Частина запитання щодо виконання підпису від імені ОСОБА_1 в примірнику акту приймання-передачі земельної ділянки від 24.02.2017 року у графі «Орендодавець», ОСОБА_1 чи іншою особою не вирішувалося з причин вказаних у дослідницькій частині. Вирішити частину запитання, чи виконані підписи від імені ОСОБА_1 у примірнику акту визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) від 24.02.2017 року усього 2 підписи, що розташовані у графах «Орендодавець», ОСОБА_1 чи іншою особою не видається за можливе з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку експерта.

Відповідаючи на друге запитання поставлене на експертизу у висновку експерта зазначено, що вирішити запитання, чи виконані підписи від імені ОСОБА_1 у примірнику договору оренди землі № б/н від 24.02.2017 усього 6 підписів, що розташовані у графах «Орендодавець», у примірнику акту приймання передачі земельної ділянки від 24.02.2017 року, що розташовані у графах «Орендодавець», у примірнику акту визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) від 24.02.2017 року усього 2 підписи, що розташовані у графах «Орендодавець», ОСОБА_1 чи іншою особою не видається за можливе з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку експерта.

У судове засідання була викликана судовий експерт Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Недосека О.М. з приводу роз`яснення висновку № СЕ-119-21/1202-ПЧ від 30.03.2021, яка приймала участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення та пояснила, що до Сумського НДКЦ надійшла на виконання ухвала Білопільського районного суду про проведення судової почеркознавчої експертизи у вказаній справі. Директор делегував їй, як завідувачу сектору дану експертизу до виконання, а оскільки діє принцип черговості, то експертизу виконувала вона. При проведенні експертного дослідження вона керувалася Інструкцією з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби МВС України, затвердженої наказом МВС від 17.07.2017 № 591 та іншими нормативно-правовими актами. Під час проведення експертизи використовувала відповідні методики як інформаційні джерела, досліджувала надані документи, зокрема вільні та експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 , матеріали цивільної справа № 572/1800/20 у їх сукупності. Спочатку досліджувався договір оренди землі з додатками наданий саме позивачем ОСОБА_1 ( копія якого була долучена до позовної заяви особисто позивачем ОСОБА_1 . Крім того, вона ознайомилася із проведеним експертним дослідженням, яке проводилося до подачі позову до суду та знаходилося у матеріалах справи, наданих стороною позивача). Документи нею не описувалися, оскільки згідно методик описувати порівняльні документи не потрібно. Відповіді були надані на всі поставлені питання. Експерт роз`яснила, що під час проведення порівняльного дослідження описаних вище досліджуваних підписів між собою установлено збіг стійких, найсуттєвіших загальних та окремих ознак, які утворюють індивідуальну сукупність, що є підставою для висновку про їх виконання однією особою. Таким чином, вказані підписи у подальшому були досліджені як єдиний почерковий ( графічний) матеріал. В експертизі були перераховані збіжні загальні та окремі ознаки стійкі, істотні, у своїй сукупності достатні лише для ймовірного висновку про те, що досліджувані підписи від імені ОСОБА_1 у примірнику договору оренди землі № б/н від 24.02.2017 року усього 6 підписів, що розташовані у графі «Орендодавець», виконані ймовірно, позивачем ОСОБА_1 , відповідно до зразків наданих на експертизу.

Також зазначила, що при дослідженні інших матеріалів було встановлено, що у акті приймання-передачі земельної ділянки в графі «Орендодавець» підписи відсутні. З приводу підпису від імені ОСОБА_1 в акті визначення меж земельної ділянки у дослідницькій частини висновку встановлено, що під час проведення порівняльного дослідження описаних підписів зі зразками почерку та підпису ОСОБА_1 встановлені як збіги, так і розбіжності загальних та окремих ознак. Оцінивши результати порівняльного дослідження, встановлено, що ні збіги, ні розбіжності не можуть служити основою для категоричного (позитивного або негативного) чи ймовірно (позитивного чи негативного) висновків, оскільки підписи виконані рухами простої будови, містять обмежений почерковий матеріал або виконані зі зниженням координації рухів. Збіжні ознаки хоча й численні, проте не утворюють індивідуальної сукупності, так як відносяться до числа таких, що зустрічаються у підписах ( почерках) багатьох осіб, які володіють високовиробленими почерками. Що стосується розбіжних ознак, то з`ясувати їх походження ( чи є вони результатом варіаційності, яка не проявилася в наданих зразках, чи викликані іншими причинами) не є можливим, оскільки клопотання експерта щодо надання вільних та умовно-вільних зразків підпису та почерку перевіряємої особи не задоволено.

Таким чином експерт підтримала свій висновок щодо того, що досліджувані підписи від імені ОСОБА_1 у примірнику договору оренди землі № б/н від 24.02.2017 року наданих саме ОСОБА_1 усього 6 підписів, що розташовані у графі «Орендодавець», виконані ймовірно, позивачем ОСОБА_1 . Вирішити запитання, чи виконані підписи від імені ОСОБА_1 в акті визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) від 24.02.2017 року усього 2 підписи, що розташовані у графах «Орендодавець», у договорі оренди землі № б/н від 24.02.2017 року усього 6 підписів, що розташовані у графах «Орендодавець», в акті приймання-передачі земельної ділянки від 24.02.2017 року, що розташований у графі «Орендодавець», в акті визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) від 24.02.2017 року усього 2 підписи, що розташовані у графах «Орендодавець», ОСОБА_1 чи іншою особою не видається за можливе у межах наданого порівняльного матеріалу (а. с. 183-205).

Представник позивача - адвокат Баулін О.І. просив відхилити вказаний висновок експерта Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Недосека О.М. та призначити у справі повторну судову почеркознавчу експертизу, оскільки вважає висновки експерта суперечливими, які містять розбіжності між дослідницькою частиною та висновками; дослідницька частина не містить належного обґрунтування дослідження у відповідності до вказаних у експертизі методик. У наданих на дослідження вільних зразках підпису та почерку ОСОБА_1 , що перелічені у висновку експерта, наявні 17 підписів, що виконано за проміжок часу від 1987 по 2020 роки, що дає змогу експерту вивчити та проаналізувати весь функціонально-динамічний комплекс письмово-рухової навички в процесі його функціонування за часом ( протягом 23 років), виділити динамічну стійкість та варіаційність почерку, відокремити стійкі індивідуальні ознаки, виділити межі прояву ознак у підписі (підписному почерку), тобто їх варіаційність, та, відповідно, визначити стійкі ідентифікаційні ознаки у достатній кількості та належної якості. При цьому, за часом, наближеним до виконання досліджуваного документу ( 2017) надано більше двох зразків підписів за кожний рік від 2010 до 2020 року включно. Також надані експериментальні зразки підпису та почерку, виконані у 2020 та 2021 роках не перевищують термін у п`ять років відносно року виконання досліджуваних підписів ( 2017) та можуть бути використані у повному об`ємі для проведення порівняльного дослідження. Крім того, експерт не зазначив, що серед експериментальних зразків ( в цілому на 38 аркушах є підписи, що мають ознаки зниження координації рухів, чи будь-які інші ознаки, які свідчили б про незвичність виконання експериментальних зразків. Експериментальні зразки в достатній кількості та належної якості дають змогу провести повне, об`єктивне дослідження при наявності 17 вільних зразків підпису особи. Таким чином у розпорядженні експерта були всі необхідні порівняльні матеріали, співставленні із досліджуваними підписами за часом виконання, за умовами виконання, різнохарактерні, достовірні та у достатній кількості 17 підписів, що визначено науково-методичними рекомендаціями. Крім того, підставою для категоричного висновку має бути обов`язково визначено достатність виявлених ознак, що експертом не зазначено у висновку. За таких обставин «міркування» викладені у дослідницькій частині є неналежним та необґрунтованим, що унеможливлює сприйняття такого висновку та використання його як доказу в цілому. З огляду на поверхове та упереджене проведення дослідження, в результаті якого із висновку не зрозуміло в якому ж з примірників договору наданого на експертизу : «підпис від імені ОСОБА_1 виконано ймовірно ним, а у якому не видається за можливе», адвокат Баулін О.І. просив призначити повторну судову почеркознавчу експертизу.

Відповідно до ст.113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Ухвалою Білопільського районного суду від 16 серпня 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Бауліна О.І. про проведення повторної судової почеркознавчої експертизи відмовлено.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відсутні підстави, передбачені ч.2 ст. 113 ЦПК України для призначення повторної експертизи, оскільки експертом додержано вимоги законодавства при проведенні експертизи; проведення експертизи було доручено завідувачу сектору почеркознавчих досліджень, технічного дослідження документів та обліку відділу криміналістичних видів досліджень Сумського НДКЦ МВС України Недосеці О.М., компетентність якої не викликає сумнівів, обставини, які виключали б участь експерта у справі відсутні; відповіді на порушені питання не суперечать іншим фактичним даним, висновок є обґрунтованим, відповідає вимогам належності та допустимості.

При цьому, суд дав оцінку твердженням представника позивача - адвоката Бауліна О.І. про сумніви у компетентності судового експерта, необґрунтованості та неправильності висновку експерта і правильно вважав їх безпідставними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують. Одночасно з відмовою суду у призначенні повторної судової почеркознавчої експертизи, судом було роз`яснено стороні позивача право заявити клопотання про призначення додаткової почеркознавчої експертизи, проте клопотання про призначення такої експертизи заявлено не було.

Згідно з частинами першою, другою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не призначив і не провів додаткову судову почеркознавчу експертизу за власною ініціативою є безпідставними.

Таким чином, ухвала Білопільського районного суду Сумської області від 16 серпня 2021 року є законною і обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Відповідно до ч.3 ст 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

В ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України як підставу недійсності правочину зазначено недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказував, що він не підписував спірний договір оренди земельної ділянки від 24 лютого 2017 року, укладений із ПП «Дружба-6», волевиявлення на укладення цього правочину у нього було відсутнє, тому його необхідно визнати недійсним відповідно до приписів ч. 3 ст.203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування його державної реєстрації та зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача не надано суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження того, що він не підписував оспорюваний договір оренди земельної ділянки і було відсутнє його волевиявлення на укладення договору, а в силу приписів ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується і обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав висновок експертного почеркознавчого дослідження № 1259/1260 від 17 вересня 2020 року, з якого вбачається, що підписи від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» в договорі оренди земельної ділянки, що укладений 24 лютого 2017 року між ОСОБА_1 та ПП «Дружба-6», акті приймання-передачі земельної ділянки від 24 лютого 2017 року, акті визначення меж земельної ділянки в натурі, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (а. с.37-65).

Разом з тим, у висновку експертного почеркознавчого дослідження не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ураховуючи те, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що стороною позивача не доведено, що підпис у договорі не належить ОСОБА_1 . При цьому, суд надав оцінку і іншим наданим позивачем доказам і обґрунтовано виходив з того, що інші надані суду стороною позивача докази та покази свідків не можуть бути враховані судом на підтвердження доводів позивача щодо відсутності його волевиявлення на укладення договору оренди земельної ділянки із ПП «Дружба-6» та не належності йому підпису у договорі оренди від 24 лютого 2017, так як відповідно до приписів ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду у даній справі не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд не оцінив належність доказів поданих стороною позивача, не мотивував їх відхилення, не дав оцінку показанням свідків є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що за клопотанням представників обох сторін була призначена судова почеркознавча експертиза (том 1, а.с. 160-162). 08 лютого 2021 року на адресу суду першої інстанції було направлено клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, проте, ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 25 лютого 2021 року клопотання судового експерта Сумського НДКЦ МВС України Недосека О.М. задоволено частково.

В частині клопотання про надання вільних зразків підпису (не менше ніж у 15 різнохарактерних документах) ОСОБА_1 , які можуть міститися у будь-яких офіційних документах, не пов`язаних із даною справою, наближених за часом виконання до досліджуваних документів (бажано 2015-2018 роки); умовно-вільних зразків почерку ОСОБА_1 (якщо такі наявні); умовно-вільних зразків підпису ОСОБА_1 (якщо такі наявні) залишено без задоволення, оскільки відповідні матеріали стороною позивача не надані.

Відмова у задоволенні клопотання експерта слугувала неможливості з`ясувати під час проведення судової експертизи всіх поставлених на її вирішення питань, про що зазначено у дослідницькій частині висновку експерта. У зв`язку з чим, позивач не довів, що він не підписував оспорюваний договір оренди земельної ділянки і було відсутнє його волевиявлення на укладення цього договору.

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, ч.5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердив, що уклав договір оренди саме на 10 років та регулярно отримував від орендаря орендну плату в розмірі 10% від грошової оцінки земельної ділянки, що свідчить про те, що умови договору оренди від 24 лютого 2017 року орендарем не змінені, не відрізняються від умов договору, який підписав позивач.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»). На думку колегії суддів оскаржувані рішення є обґрунтованими і достатньо мотивованими.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду та оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бауліна Олексія Івановича залишити без задоволення.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 31 серпня 2021 року та ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 16 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: О.І. Собина

С.С. Ткачук