____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/258/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання Шпак К.Д., Намазової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Яковлева Ольга Миколаївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на Ѕ частину майна, набутого за період спільного проживання та в порядку спадкування за законом, суд -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Яковлева О.М., в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з квітня 2000 року по день смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 - спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , як спільне майно подружжя; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину всього спадкового майна: житлового будинку АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2019 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.10.2019 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк для усунення недоліків, які позивач у встановлений судом строк усунула.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по вищевказаній цивільній справі, запропоновано відповідачам надати відзив на позов, а третій особі письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються./а.с.58/

Представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Копцюх Б.І. було надано відзив на позов, яким він просив відмовити у задоволенні позовних вимог та виклав правову позицію сторони відповідача.

Відповідачем ОСОБА_2 було надано відзив на позов, яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі./а.с.148/

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 02.12.2019 року клопотання позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову було задоволено частково та заборонено приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Яковлевій Ользі Миколаївні вчиняти дії щодо предмета спору, а саме видавати відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_4 документи на право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ./а.с.75/

22.01.2020 року позивачем ОСОБА_1 подано уточнену позовну заяву, якою вона збільшила позовні вимоги та просила встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 2000 року по день смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та дружини. Визнати 1/3 частину житлового будинку під АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку під АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , та на 1/2 частину заощаджень, які знаходяться на рахунках ОСОБА_5 в АТ "Ощадбанку" та банку ПАТ АТ "Південний" м.Одеси, як спільне майно подружжя. Включити ОСОБА_1 в круг спадкоємців 1 черги нарівні з дітьми. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину всього спадкового майна: житлового будинку під АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_2 та заощаджень, які знаходяться на рахунках ОСОБА_5 в АТ "Ощадбанку" та банку ПАТ АТ "Південний" м.Одеси, в порядку спадкування за законом, як спадкоємця 1 черги, після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати та оплату за юридичні послуги./а.с.8,т.2/.

В обґрунтування позовної заяви, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , з яким вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 2000 року по день його смерті, вели спільне господарство та побут, мали спільний сімейний бюджет та витрати, встановлення факту проживання однією сім`єю позивачу необхідно для отримання спадщини, тому просить визнати за нею право на спадкування за законом четвертої черги спадкоємців за законом; змінити їй черговість одержання права на спадкування, разом із спадкоємцями першої черги, яка залишилася після смерті ОСОБА_5 .

Позивач зазначає, що після його смерті відкрилася спадщина на наступне майно: 1/3 частину житлового будинку під АДРЕСА_1 . Вказана частина будинку належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13.06.2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2067, вказана частина будинку на той час складалась із одної житлової кімнати, площею 16,1 кв.м. та комори. В 2007 році вони разом з ОСОБА_5 зробили прибудову до будинку у вигляді житлової кімнати, площею 8,7 кв.м., нової кухні, площею 7,1 кв.м., ванної та туалету, площею 4,2 кв.м., коридору, площею 9,1 кв.м. Внаслідок прибудови вказана частина будинку збільшилась на 29,1 кв.м. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку майна станом на 19.06.2019 року оціночна вартість 1/3 частини житлового будинку становить 96111 грн., тобто вартість частини будинку збільшилась вдвічі. В цьому ж житловому будинку на правах власників кожному по 1/3 частині проживають сестра та брат померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Також, відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається із 2-х кімнат, житловою площею 29.10 кв.м, загальною площею 40,80 кв.м, розташована на 1-му поверсі 5-ти поверхового будинку, загальною вартістю 9180 гривень. Вказана квартира була придбана позивачкою та ОСОБА_5 за спільні кошти в 2007 році, згідно договору купівлі-продажу р№5-218 від 08.02.2007 р., оригінал якого знаходиться у відповідача ОСОБА_2 . Крім того, відкрилась спадщина на заощадження, які знаходяться на рахунках ОСОБА_5 в АТ "Ощадбанку" та банку ПАТ АТ "Південний" м.Одеси.

Спадкоємцями першої черги на спадкове майно за законом стали дві доньки ОСОБА_5 , відповідачі по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які своєчасно звернулися у нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини. Позивач ОСОБА_1 не може отримати частку спадщини, оскільки шлюб з ОСОБА_5 не було зареєстровано, заповіт на її ім`я не складено, тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання з`явилась, підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Островська Л.Л. до судового засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання з`явились, позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідачів адвокат Копцюх Б.І. до судового засідання з`явився, позовні вимоги не визнав, підтримав доводи, викладені у відзивах та просив відмовити у позові у повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Яковлева О.М. до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась,просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що вимоги позивача підтримує в повному обсязі/а.с.3,т.2/.

Дослідивши матеріали цивільної справи та копію спадкової справи № 13/2019, заслухавши учасників процесу та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Відповідно до ст.57 СК України зазначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте до шлюбу; майно, набуте за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ст.74 СК України - якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 Сімейного Кодексу.

У відповідності до ч.1,3,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку позивачка не надала належних і безперечних доказів, що спірне майно є об`єктом права спільної сумісної власності її та ОСОБА_5 , набуте ними за час спільного проживання та на яке вона має право спадкування за законом, або має право на зміну черговості одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч.2 ст.74 СК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видано Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 23.04.2019 року, актовий запис № 4590 / а.с. 15/.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на майно, яка складається з 1/3 частини житлового будинку під АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.06.2005 року після смерті його батька ОСОБА_19 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала померлому на підставі нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу від 08.02.2007 року та заощаджень, які знаходяться на рахунках ОСОБА_5 в АТ "Ощадбанку" /зарахування пенсії/ та банку ПАТ АТ "Південний" /зарахування заробітної плати/.

На виконання ухвали Київського районного суду м.Одеси від 17.12.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Яковлєвою О.М. було направлено копію спадкової справи № 13/2019 щодо майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку було досліджено у судовому засіданні.

Із копії спадкової справи вбачається, що до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись після смерті батька ОСОБА_5 - його доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є спадкоємцями першої черги за законом та відповідачами по справі. Також, своєчасно із заявою про прийняття спадщини звернулась позивач ОСОБА_1 , яка вказує, що вона є спадкоємцем за законом четвертої черги згідно зі ст.1264 ЦК України./а.с.26,27,82/

Відповідно до ст.1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст.1258,1259 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров`я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов`язана саме зі станом її здоров`я.

Суд зазначає, що ні обставинами справи, ні поясненнями сторони позивача або сторони відповідача, ні поясненнями свідків, факту знаходження спадкодавця ОСОБА_5 у безпорадному стані через тяжку хворобу або похилий вік, жодними доказами не підтверджено, навпаки із пояснень представника позивача вбачається, що ОСОБА_5 не хворів, не перебував в лікарнях, був міцним чоловіком, помер раптово. Тому підстави щодо зміни черговості на одержання права на спадкування позивачем відсутні, оскільки кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги або за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася над хворою людиною.

Також, із спадкової справи вбачається, що інформація щодо наявних заповітів та спадкових договорів на користь позивачки чи відповідачів після смерті ОСОБА_5 - відсутня.

Окрім, факту складання заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сорока Л.З. від 31.01.2007 року, від імені ОСОБА_5 , яким він заповідав належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.06.2005 року, 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,517 гектарів, що розташована на території Таїровської селищної ради, масив № НОМЕР_2 , ділянка АДРЕСА_4 громадянину ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судом встановлено, що вказана земельна ділянка не є предметом спору в даній справі, будь-які спадкові претензії з боку сторін відсутні, але із пояснень, наданих сторонами вбачається, що шляхом складення заповіту ОСОБА_5 на користь громадянина ОСОБА_20 фактично було здійснено продаж вказаної 1/3 частини земельної ділянки та приблизну суму за відчуження земельної ділянки сторони визначили в розмірі 100-150 тис.доларів США, а вартість усієї земельної ділянки, загальною площею 1,55 гектарів, склала 300-400 тис. доларів США, гроші за продаж якої було поділено на трьох спадкоємців. Внаслідок чого можливо зробито висновок, що ОСОБА_5 станом на 31.01.2007 року мав необхідну та належну суму для придбання спірної квартири.

Із пояснень відповідачів вбачається, що двокімнатна квартира АДРЕСА_2 була придбана їх батьком ОСОБА_5 у лютому 2007 року відразу після продажу у січні 2007 року частини земельної ділянки, вартість квартири зі слів їх батька склала 72 тис.доларів США, також батько дав кожній доньки по 10 тис.доларів США та допомог коштами здійснити ремонтні роботи у квартирі.

Проте, суд заслухавши сторону позивача та сторону відповідачів, та їх свідків, прийшов до висновку, що свідки з боку позивача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 підтвердили факт сумісного проживання позивачки разом з ОСОБА_5 та ведення спільного господарства, свідки з боку відповідачів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 теж частково підтвердили факт проживання позивачки, але вказані були інші пізніш дати проживання позивачки у спірній частині будинку, також свідки зазначили, що будівництво прибудови та придбання квартири було здійснено у 2007 році за особисті грошові кошти ОСОБА_5 , отримані за фактичний продаж частини земельної ділянки, ОСОБА_5 при житті не здійснив реєстрацію шлюбу, не зареєстрував ОСОБА_1 за місцем їх проживання, не залишив заповіт, квартиру оформив на своє ім`я, тобто надав її право лише на проживання, дуже любив своїх дітей та онуків.

Суд зауважує про те, що сторони та свідки називали різні суми грошей, зокрема позивач про особисті грошові внески при фактичному проживанні, відповідачі про розмір придбання спірної квартири та фінансову допомогу батька, свідки про розмір продажу земельної ділянки та інше, але документально письмовими доказами будь-які суми грошових коштів, які зазначали сторони та свідки не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, окрім визнаного сторонами та встановленого факту продажу 1/3 частки земельної ділянки шляхом складення заповіту на ім`я ОСОБА_20 .

Із матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований по день смерті за адресою: АДРЕСА_5 .

Позивач ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_5 за вказаною адресою з 2000 року, вели сумісне господарство та здійснили реконструкцію будинку, що підтверджується довідкою № 256 від 25.05.2019 року та підтвердждено підписами свідків, які засвідчено підписом та печаткою голови ОСОН КМ "Золотий берег", але зарестрованою за вказаною адресою вона не була./а.с.16,17,18 т.1/.

ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частина квартири АДРЕСА_6 , загальною площею 11,20 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності від 17.01.2005 року, за даною адресою позивач має місце реєстрації.

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою спірної квартири: АДРЕСА_3 .

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка є пенсіонером та працює у КУ "Геріатричний дім милосердя імені святого цілителя Пантелеймона" на посаді кухаря 4 розряду з 01.09.2012 року./а.с.21,т.1/

Померлий ОСОБА_5 був пенсіонером та працював на посаді оператора котельні 2 розряду експлуатаційно-ремонтного району № 5./а.с.203-204,т.1/.

Позивач просить визнати 1/3 частину житлового будинку під АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку під АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Позов обгрунтовує тим, що ОСОБА_5 став власником 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про праву на спадщину за законом від 13.06.2005 року. За час сумісного проживання сторін без реєстрації шлюбу ними у 2007 році було реконструйовано частину житлового будинку шляхом здійснення прибудови, зокрема збудовано нову кухню, площею 7,1 кв.м., вбиральню, яка складається з ванної та туалету, площею 4,2 кв.м., житлову кімнату, площею 8,7 кв.м. та коридор, площею 9,1 кв.м. Внаслідок цього частина будинку збільшилась на 29,1 кв.м. На будівництво вона віддала всі матеріальні кошти, які заробляла на той час та кошти в розмірі 2500 тис. доларів США із її особистих заощаджень, які у неї були ще до сумісного проживання з ОСОБА_5 . Тому, позивач вважає, що в результаті її затрат частина житлового будинку стала об`єктом права спільної сумісної власності, на частину якої вона претендує у порядку спадкування.

Також, зазначає, що під час сумісного проживання з ОСОБА_5 вони разом та за спільні кошти у 2007 році придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 40,8 кв.м., яку оформили на ім`я ОСОБА_5 та в якій з їх дозвілу тимчасово поселилась донька ОСОБА_2 з дітьми.

Представник відповідачів адвокат Копцюх Б.І. подав суду відзиви на позов, та у судовому засіданні надав пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вказуючи, що нерухоме майно - двокімнатну квартиру, яка є предметом спору, ОСОБА_22 набув за особисті кошти на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.02.2007 року, після продажу земельної ділянки шляхом складання заповіту на ім`я ОСОБА_20 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому не може бути визнана об`єктом спільної сумісної власності.

Факт здійснення саме продажу земельної ділянки та отримання грошових коштів сторона позивача та відповідача не оспорюють.

Крім того, представник відповідачів посилається на те, що позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з даним позовом та пред`являючи претензії на частину спадкового майна повинна була надати суду безперечні докази, які б підтвердили її позовні вимоги. Однак, позивач не надала суду належних та допустимих доказів в обгрунтування своїх доводів, оскільки при дослідженні копій накладних на будівельні матеріали або паспортів та інструкцій на побутову техніку, неможливо встановити ім`я отримувача або адресу доставки матеріалів чи побутової техніки; декларацію з лікарем на ім`я позивача було складено 24.06.2019 року, тобто після смерті ОСОБА_22 ; залучені до матеріалів справи фото та запрошення на весілля не підтверджують факт сумісного проживання; акт виконаних робіт, пов`язаний з придбанням об`єкта нерухомості від 08.02.2007 року оформлений на ім`я ОСОБА_5 ; документи щодо організації та проведення поховання оформлені на доньку спадкодавця ОСОБА_3 . Суд погоджується з даними висновками представника відповідачів.

Позивач у судовому засіданні стверджує, що до спільного проживання з ОСОБА_5 в неї були особисті заощадження, які вона отримала у спадщину від свого батька у 1999 році та після смерті її чоловіка у 1994 році, також вона стверджує, що особисто із своїх заощаджень надала на внітрішній ремонт частини будинку 1500 доларів США, на реконструкцію частини будинку 2500 доларів США та частково на придбання спірної квартири 20 тис.доларів США, проте в матеріалах справи відсутні жодні допустимі докази на підтвердження вищезазначених пояснень позивача щодо факту надання грошових коштів та їх розміру.

Згідно із частиною 4 ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, необхідно встановити факти створення /придбання/ сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, з`ясувати час придбання, джерело набуття /кошти, за які таке майно було набуте/, а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

З матеріалів справи не вбачається та не підтверджено жодними доказами, що двокімнатна квартира АДРЕСА_2 була придбана ОСОБА_1 та ОСОБА_23 внаслідок їх спільної праці або за спільні кошти та яка частка кожної сторони.

Що стосується позовних вимог про визнання 1/3 частини житлового будинку під АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно /житлові будинки, будівлі, споруди тощо/ виникає з моменту завершення будівництва /створення майна/. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Тобто, якщо об`єкт нерухомого майна не прийнято в експлуатацію, особа, яка здійснила будівництво вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва /створення майна/.

У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу згідно із нормами ст. 70 СК України.

В матеріалах справи є копія технічного паспорту станом на 11.06.2019 року, з якого вбачається, що приміщення - коридор 1-1, площею 2,4 кв.м, санвузол 1-2, площею 4,2 кв.м, коридор 1-3, площею 9,1 кв.м, житлова 1-6, площею 8,7 кв.м, кухня 1-7, площею 7,1 кв.м, які знаходяться у прибудовах під літ. »а1», «а2» побудовані без надання дозвільних документів, окрім житлова 1-5, площею 16,1 кв.м та комора 1-4, площею 2,2 кв.м./а.с.22,23/. Вказані приміщення знаходились у фактичному користуванні ОСОБА_5 , як власника 1/3 частини будинку АДРЕСА_1 , однак в експлуатацію не були прийняті./а.с.25/.

Визначаючи правовий статус спірного майна як спільної сумісної власності сторін, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка у такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю. Проте, фактичний внесок сторони повинен бути підтверджено належними доказами.

Позивачем на підтвердження факту збільшення площі об`єкту нерухомого майна, шляхом здійснення самочинної прибудови, було надано Звіт про незалежну оцінку майна, виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт Капітал» оцінювачем ОСОБА_24 від 19.06.2019 року, з якого вбачається що оціночна вартість 1/3 частини будинку, загальною площею 109,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 складає 96111 грн./а.с.26/.

Звіт про незалежну оцінку майна, виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт Капітал» оцінювачем ОСОБА_24 з визначення оціночної вартості, суд не приймає до уваги, як належний доказ, оскільки у Звіті невірно вказано адресу об`єкту оцінки - житлового будинку, розташованого за адресою: « АДРЕСА_8 », замість вірної « АДРЕСА_5 ». Звіт виконано на чотирьох аркушах, однак сам висновок про вартість майна, розташований на одному аркуші та по суті є необгрунтованим, оскільки невідомо із яких міркувань виходив оцінювач визначаючи ринкову вартість 1/3 частини спірного житлового будинку у розмірі 96111 грн., при цьому вказуючи, що було використано порівняльний підхід, проте будь-яких порівняльних досліджень вказаний звіт не містить, до звіту взагалі не додано будь-яких правовстановлюючих або технічних документів на житловий будинок, в оціночну /ринкову/ вартість увійшли самочинно збудовані приміщення у складі прибудов під літ."а1" та літ "а2", оскільки у висновку вартості вказано весь будинок, загальною площею 109,3 кв.м., разом з самочинними прибудовами, що є неприпустимо.

Суд вважає, що питання оцінки об`єкта нерухомості, опису об`єкта нерухомості, його технічних характеристик, встановлення факту збільшення площі об`єкту нерухомості, вартості використаних будівельних матеріалів, дослідження правовстановлюючих документів та даних технічних паспортів до здійснення прибудови та після реконструкції, наявність самочинного будівництва, повинно бути відображено у висновку судової експертизи, з попередженням експерта про кримінальну відповідальність, та саме висновок судової експертизи є належним та допустим доказом по справі.

Право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно - не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно - не є об`єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів.

Також, стороною позивача по справі не було надано до суду жодного доказу, що самочинну прибудову до житлового будинку було здійснено за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , дозвільні документи на проведення будівництва відповідного об`єкту нерухомого майна відсутні, як і докази введення вказаного об`єкту до експлуатації та реєстрації права власності на нього.

З огляду на викладене, правові підстави для визнання вказаної частини житлового реконструйованого будинку спільною сумісною власністю сторін та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частину житлового будинку під АДРЕСА_1 ,загальною площею 49,8 кв.м. та житловою площею 24,8 кв.м. відсутні.

Відповідно до ст.74 ч.1 СК України - якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Сам факт перебування у незареєстрованих шлюбних відносинах без встановлення статусу майна, як об`єкту спільної сумісної власності, або придбаного за спільні сумісні гроши, не є підставою для визнання права власності на частку майна за кожною зі сторін.

Суд вважає, що оскільки не встановлено наявності спільного сумісного майна, то встановлення факту проживання однією сім`єю, є зайвим та не створить для позивача будь-яких правових наслідків, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Щодо стягнення з позивача на користь відповідачів витрат на правову допомогу у розмірі 20400 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору, кожна сторона подає до суду попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Представником відповідачів на підтвердження витрат на правову допомогу було надано наступні документи - копія угоди про надання правової допомоги №09/18-03/19 від 03.09.2019 року, копія свідоцтва про здійснення адвокатської діяльності від 15.08.2018 року, копія посвідчення адвоката, ордер серії 437856, копії додаткових угод від 03.09.2019 року та від 24.12.2019 року, копія актів наданих послуг від 03.09.2019 року та від 24.12.2019 року, копії квитанції до прибуткового касового ордеру за № 003 від 26.02.2021 року на суму 13600 грн. та копію квитанції до прибуткового касового ордеру за № 004 від 26.02.2021 року на суму 6800 грн./а.с.54/.

Суд не приймає як належний доказ сплати витрат на правову допомогу у вигляді квитанцій до прибуткового касового ордеру за №№ 003,004 від 26.02.2021 року, які було залучено представником відповідачів адвокатом Копцюх Б.І., оскільки вони не відповідають вимогам фінансового документу, зокрема у квитанціях не зазначено найменування підприємства /установи/ організації, яка їх видала; підставою вказано акт наданих послуг від 26.02.2021 року, але до матеріалів справи вказаний акт не залучено; на квитанціях відсутня підпис, прізвище та ініціали касиру; не зазначено повне прізвище та ініціали головного бухгалтеру; відсутня печатка./а.с.59,т.3/. Тому, суд відмовляє у задоволенні заяви представника відповідачів адвоката Копцюх Б.І. про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрат на здійснення правничої допомоги у розмірі 20400 гривень.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 137, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 57, 62, 74 СК України, ст.ст. 328, 331, 376, 1216, 1222, 1226, 1259, 1261, 1264, 1269 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Яковлева Ольга Миколаївна про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на 1/2 частину майна, набутого за період спільного проживання та в порядку спадкування за законом - відмовити.

У задоволенні заяви представника відповідачів адвоката Копцюх Богдана Івановича про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрат на здійснення правничої допомоги у розмірі 20400 гривень відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.05.2021 року.

Суддя Гниличенко М. В.