Справа №672/438/21
Провадження №2/672/271/21
20 травня 2021 року м.Городок
Городоцький районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Федорук І.М.,
за участю секретаря судового засідання Стебло Л.В.,
представника позивача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в м. Городку Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є власником вказаного будинку, в якому зареєстрована колишня дружина попереднього власника житла - ОСОБА_2 . Відповідачка більше 20 років в зазначеному будинку не проживає та не сплачує витрати на його утримання, добровільно вирішити спір не бажає. Він, позивач, належним чином не може розпорядитись власним майном, а тому звернувся до суду.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду не заперечила.
Відповідачка, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву не подала. Суд, на підставі вимог ст. 280 ЦПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Об`єктом власності особи може бути, зокрема, будинок (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 . Ця обставина підтверджується копіями договору купівлі-продажу від 11.12.2020, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.12.2020 №236569395.
Відповідачка зареєстрована в належному позивачу на праві власності будинку, однак в цьому будинку не проживає.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі витягом з рішення виконкому Городоцької міської ради №19/2021 від 10.02.2021, в якому зазначено, що ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дали покази про те, що будинок АДРЕСА_1 , належав їх батькам. Після смерті останніх право власності на даний будинок набув ОСОБА_6 , котрий продав будинок позивачу. В цьому будинку зареєстрована колишня дружина брата ОСОБА_6 , котра близько двадцяти років тому виїхала в Російську Федерацію та з того часу в будинку не проживає.
Суд вважає, що відповідачка не є членом сім`ї власника зазначеного будинку, у зв`язку з чим вона має право проживати в даному будинку на законних підставах лише за згодою власника будинку та на підставі укладеного письмового договору найму жилого приміщення.Права позивача як власника будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачка, залишаючись зареєстрованою у будинку, який на праві власності належить позивачу, чинить останньому перешкоди як власнику будинку, оскільки він не може розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
Таким чином, суд вважає, що права ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом усунення перешкод в користуванні житлом - визнанням відповідачки такою, що втратила право користування житловим будинком, належним позивачу.
Керуючись ст.ст. 89, 141, 280-285, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Городоцького районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 24.05.2021.
Суддя І.М.Федорук