Справа 688/3556/20
№ 2/688/179/21
Рішення

іменем України

24 травня 2021 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Босюка В.А.,

при секретарі Кулеші Л.М.,

з участю позивача та її представника адвоката Янцеловського М.Ф.,

відповідача та його представника адвоката Царик Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації за половину вартості автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 22.01.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час шлюбу ними у власність набуто квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 700300 грн. та автомобіль марки «Geely JL 7162», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 66710 грн. Вказане майно зареєстровано на праві приватної власності за відповідачем. На даний час відповідач не допускає її в квартиру, тому вона з дітьми не має змоги в ній проживати та винаймає інше житло. Крім того, автомобіль перебуває у користуванні відповідача і вона до нього не має доступу та можливості ним користуватись. За наведених обставин, просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 95,5 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м., загальною вартістю 700300 грн. та автомобіль «Geely JL 7162», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 66710 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію Ѕ вартості вищевказаного автомобіля в сумі 33355 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Позивач та її представник позов підтримали, представник позивача підтвердив обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник позов не визнали. В поданому відзиві на позов відповідач просить в задоволенні позову відмовити, оскільки не погоджується виплатити позивачу грошову компенсацію за автомобіль у зв`язку з тим, що він ніде не працює, не отримує допомогу по безробіттю, під час карантину, запровадженого у країні, не може знайти роботу, сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей, тому заявлений позивачем розмір грошової компенсації становить для нього надмірний тягар. Вважає оціночну вартість транспортного засобу завищеною. Крім того, позивач не надала суду належні докази того, що він спроможний виплатити їй компенсацію, що спільне володіння і користування спірним майном є неможливим, зокрема, що з його боку їй створювались перешкоди у користуванні майном і що позивач вчиняла будь-які дії, спрямовані на їх усунення. Позивачем не надано жодного доказу, які б свідчили, що нею були вчинені дії, спрямовані на досягнення згоди з ним щодо спільного використання автомобіля та квартири та не доведено, що він користується спірним транспортним засобом та не сплачує їй грошову компенсації за таке користування, чим порушую її права. При цьому, позивач не ставить питання про виділ її частки у спільному майні та в разі неможливості виділу одержання грошової або іншої матеріальної компенсації, а визначила спосіб захисту порушеного права саме у вигляді припинення її права на частку у спільному майні. Крім того, на автомобіль накладено арешт в межах виконавчого провадження №63272525 відповідно до постанови державного виконавця від 15.10.2020 року у зв`язку з несплатою ним штрафу в розмірі 10200 грн., який він не може погасити у зв`язку з скрутним матеріальним становищем та в повній мірі розпоряджатись автомобілем.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Судом встановлено, що з 22.01.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб, виданого 22.01.2008 року відділом РАЦС Шепетівського МРУЮ Хмельницької області.

Під час шлюбу з позивачем, 28.02.2020 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору про пайову участь, укладеного 23.12.2014 року між ОСОБА_2 та ПП «Великий схил», що підтверджується даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №232881357 від 17.11.2020 року.

Як вбачається з даних технічного паспорта на вищевказану квартиру, виготовленого 30.09.2016 року Шепетівським бюро технічної інвентаризації, квартира складається з трьох кімнат площами 21,6 кв.м., 21,5 кв.м., 14,1 кв.м., кухні площею 9,8 кв.м., вбиральні 1,8 кв.м., ванної кімнати 3,4 кв.м., коридору 15,6 кв.м., кладової 5,5 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м., загальною площею 95,5 кв.м.

Згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 08.12.2020 року за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб «Geely JL 7162», 2008 року випуску, дата державної реєстрації 29.11.2011 року, що підтверджується інформацією територіального сервісного центру № 6845 за вих. №31/22/5-Я-17 від 08.12.2020 року.

Станом на 01.12.2020 року ринкова вартість легкового автомобіля «Geely JL 7162», 2008 року випуску, номер шасі (рами, кузова) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 66710 грн., що підтверджується даними довідки про вартість майна за вих. №1/12-20-1 від 01.12.2020 року, виданої ПП ОСОБА_5 .

Відповідачем не заперечується, що спірне майно є спільною сумісною власністю його та позивача як подружжя, оскільки набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з аналізу положень ст. 328 ЦК України, з врахуванням положень ст. 60 СК України, суд знаходить що квартира АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «Geely JL 7162», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 , а частки кожного з подружжя у спільному майні є рівними, оскільки сторонами не зазначено та не доведено обставин, що мають істотне значення, для відступу від рівності часток.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Враховуючи те, що транспортний засіб є неподільною річчю, тому підлягає присудженню одному з подружжя, оскільки інше не визначено домовленістю між ними. Транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_2 , фактично знаходиться у його користуванні, позивач ОСОБА_1 згідна на присудження їй в порядку поділу майна подружжя грошової компенсації 1/2 частки вартості автомобіля, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію у сумі 33355 грн. (66710грн. : 2).

Доводи відповідача про завищену вартість спірного автомобіля суд відхиляє, виходячи з наступного.

В силу частин 1 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У своєму відзиві на позов відповідач, вважаючи подану позивачем оціночну вартість спірного автомобіля завищеною, будь-яких аргументів та доказів на підтвердження цього суду не надав, в ході підготовчого засідання ні відповідач, ні його представник клопотань для визначення дійсної вартості спірного автомобіля не заявляли.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вказаних обставин суд знаходить поданий позивачем доказ про оцінку спірного автомобіля (довідку про вартість майна за вих. №1/12-20-1 від 01.12.2020 року, видану ПП ОСОБА_5 ) таким що відповідає вимогам ст. 95 ЦПК України, тому визнає його належним та допустимим, на підставі якого є можливість вирішити спір в частині стягнення грошової компенсації половини вартості автомобіля.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він в силу свого майнового стану не спроможний виплатити позивачу грошову компенсацію половини вартості спірного автомобіля, оскільки його майновий стан для вирішення спору в цій частині, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту свого права, не має значення. При цьому суд враховує, що реалізація права на отримання компенсації позивачем може бути здійснена в ході виконання судового рішення у будь-який, передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Аналіз змісту положень ст. 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ст. 365 ЦК України, в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

Такий підхід відповідає закріпленим у ст. 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, у свою чергу, гарантоване грошове відшкодування.

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються ст. 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

За наведених обставин, враховуючи, що спірний автомобіль був набутий у власність відповідачем під час шлюбу з позивачем, відтак, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, однак, відповідно до ст. 183 ЦК України є неподільною річчю, тому вимога позивача про стягнення з відповідача у її користь грошової компенсації за належну їй 1/2 частку в спірному автомобілі з припиненням її (позивача) права на цю частку автомобіля, відповідає вимогам закону. Аналогічна правова позиція висловлено в постанові Верхового Суду від 03.06.2020 року у справі № 450/436/15-ц.

Вимоги позивача в частині визнання спірної квартири спільною сумісною власністю підлягають до задоволення, оскільки судом встановлено, що така квартира набута подружжям за час шлюбу, тому задоволення позову в цій частині гарантуватиме її реєстрацію як співвласника квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень».

Щодо вимоги про визнання спільною сумісною власністю подружжя автомобіля марки «Geely JL 7162», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд знаходить відмовити в задоволенні позову в цій частині з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною другою статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких є визнання права. В той же час вказаною нормою передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач заявляючи вимогу про визнання спірного автомобіля спільною сумісною власністю, одночасно просить стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію за її частину власності у цьому автомобілі.

Суд знаходить, що задовольняючи вимогу позивача про стягнення грошової компенсації за її частку власності в автомобілі, у повній і достатній мірі таким способом буде захищено її майнові права у нею ж вибраний спосіб. Вимога про визнання спірного автомобіля спільною сумісною власністю подружжя не є ефективним способом захисту права позивача в даному випадку, оскільки з отриманням грошової компенсації за свою частку у спільному майні, право позивача на таку частку у спільному майні припиняється і автомобіль повністю переходить у власність особі, яка компенсувала частку іншому співвласнику.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження витрат на правничу допомогу у даній справі надано договір №25/11/03 від 25 листопада 2020 року про надання правової (правничої) допомоги (далі Договір), укладений між Адвокатом (Виконавцем) Янцеловським М.Ф. та Клієнтом (Замовником) ОСОБА_1 . Згідно розділу 2 Договору адвокатом виконується наступна робота: вивчення матеріалів справи; юридичні консультації по правових позиціях в справі; підготовка процесуальних документів (скарг, заяв, запитів, клопотань, позовів до суду і т.д.); представництво інтересів Клієнта та участь в судових засіданнях щодо захисту інтересів Клієнта або особи, на користь якої заключено дану угоду. Пунктом 3.2 Договору визначено, що всього Клієнт за роботу по справі повинен сплатити Виконавцю фіксований гонорар у розмірі 20000грн. На виконання зобов`язань за Договором ОСОБА_1 сплатила Адвокату 20000грн., що підтверджується квитанцією 05/05-21 від 05.05.2021 року.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у п. 28 додаткової Постанови від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, яку суд застосовує відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. За вказаних обставин суд знаходить стягнути з відповідача на користь позивача визначену Договором суму витрат на правничу допомогу адвоката 20000грн.

Судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог.

При поданні до суду позову позивачем сплачено 7670,10грн. судового збору.

Судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 7336,60грн. (7003грн. за вимогу про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, 333,55грн. за вимогу про стягнення грошової компенсації за Ѕ частину автомобіля).

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 95,5 кв.м, житловою площею 57,2 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , 33 355 (тридцяти три тисячі триста п`ятдесят п`ять) грн. грошової компенсації за Ѕ частину вартості спільного майна подружжя автомобіля марки «Geely JL 7162», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Автомобіль залишити у власності відповідача ОСОБА_2 .

В задоволенні позову в частині визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права спільної сумісної власності подружжя на автомобіль марки «Geely JL 7162», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в сумі 7336 (сім тисяч триста тридцять шість)грн. 60 грн., та 20000 (двадцять тисяч)грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в Хмельницький апеляційний суд через Шепетівський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26 травня 2021 року.

Головуючий: В.А. Босюк