Справа № 132/1219/21
Провадження № 2/132/467/21
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2021 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, де просить стягнути з ОСОБА_2 220863,28 грн матеріальної шкоди та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2208,63 грн. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 22.10.2020 по справі №132/2959/20 ОСОБА_2 визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за те, що 09 вересня 2020 року о 20 год. 20 хв. на автодорозі М-21, 275 км., водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу BMW 5231 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо та скоїв з ним зіткнення, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Транспортний засіб BMW 5231 д.н.з. НОМЕР_2 належить позивачу. Згідно висновку експерта №20-145 від 24.10.2020 року розмір матеріального збитку в результаті пошкодження транспортного засобу BMW 5231 д.н.з. НОМЕР_2 становить 220863,28 грн. Матеріальні збитки відповідачем не відшкодовано, тому позивач звернулась до суду з зазначеним позовом.

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 150000 грн та 2208,63 грн сплачених судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідач в підготовче засідання також не з`явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивача матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 150000 грн та 2208,63 грн сплачених судових витрат по сплаті судового збору визнає у повному обсязі, просить розгляд справи провести за його відсутності без технічної фіксації судового процесу.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 22.10.2020 по справі №132/2959/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за те, що 09 вересня 2020 року о 20 год. 20 хв. на автодорозі М-21, 275 км., водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу BMW 5231 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо та скоїв з ним зіткнення, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Транспортний засіб BMW 5231 д.н.з. НОМЕР_2 належить позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Згідно висновку експерта №20-145 від 24.10.2020 року розмір матеріального збитку в результаті пошкодження транспортного засобу BMW 5231 д.н.з. НОМЕР_2 становить 220863,28 грн.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Разом із тим, аналіз положень ст.ст11, 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Враховуючи положення ст.1188 ЦК України підставою виникнення зобов`язання із заподіяння шкоди є факт її завдання. Умовами відповідальності за завдану шкоду є протиправна поведінка особи, що завдала шкоду, наявність між нею та майновою шкодою безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку, а також вина зазначеної особи.

Тобто, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України (ч. 6 ст. 82 ЦПК чинної редакції) при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 89 ЦПК України.

Як встановлено судом постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 22.10.2020 року по справі №132/2959/20 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Постанова суду набрала законної сили 02.11.2020 року.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення місцевим судом встановлено вину ОСОБА_2 , яка, зокрема, доведена протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 406608 від 09.09.2020 р., схемою місця ДТП, в якій зазначено, що результат огляду водія ОСОБА_2 на стан спяніння становить 2,42‰, про що було складено протоколло серії ДПР 18406607, письмовими поясненням учасників події.

За наведеного суд дійшов висновку, що доведена обставина наявності в діях ОСОБА_2 вини у скоєнні ДТП, яка відбулася 09.09.2020 року, що в свою чергу дає можливість стягнути з останнього на користь позивача матеріальну шкоду.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 1166, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст.12, 80, 81, 141, 200, 206, 211, 247, 259, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн матеріальної шкоди та 2208 (дві тисячі двісті вісім) грн 63 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: