Провадження № 6/760/46/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року Солом?янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Шпори М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Кредитної спілки «Співдружність» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Співдружність» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Посилається в заяві на те, що на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2009 року у цивільній справі № 2-638-1/09 про примусове стягнення боргу у сумі 16 008, 20 гр. на користь кредитної спілки «Співдружність» з ОСОБА_1

Представником КС «Співдружність» 27 квітня 2009 року отримано виконавчий лист у справі, який був пред`явлений до виконання до Святошинського районного ВДВС ЦМУ МЮ м. Києва та відкрито провадження № 18076056.

04 жовтня 2016 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

06 листопада 2020 року до КС «Співдружність» надійшла довідка про втрату виконавчого документа, в якій вказано, що перевіркою фактичної наявності виконавчого провадження та, зокрема, виконавчого документа, встановлена відсутність останнього, що свідчить про факт втрати виконавчого документа при пересилці.

Виходячи з цього, вважає, що виконавчий лист було втрачено при пересилці засобами поштового зв`язку та просить задовольнити заяву.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст.433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19 березня 2009 року був частково задоволений позов Кредитної спілки «Співдружність» до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Співдружність» 16 008, 20 гр. заборгованості за кредитом.

27 квітня 2009 року на виконання рішення суду був виданий виконавчий лист.

З наданої до суду заявником довідки Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві від 06 листопада 2020 року вбачається, що 04 жовтня 2016 року було винесено постанову про повернення виконачого документа стягувачу.

Перевіркою реєстрів вихідної кореспонденції встановлено відсутність запису про направлення на адресу стягувача постанови та оригіналу виконавчого листа. Що свідчить про його втрату.

/ а.с. 4 - 5, 15 - 16 /

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З точки зору закону дублікатом є документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа.

При цьому заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено та відповідно підтвердити їх доказами.

Як зазначено вище, рішення про стягнення заборгованості на користь заявника ухвалено судом у 2009 році, тобто більше ніж 11 років тому.

Зі змісту заяви випливає, що пошуками оригіналу виконавчого листа заявник став займатися лише в 2020 році, тобто як після спливу строку для його пред`явлення до виконання, так і закінчення визначених нормативно-правовими актами строків зберігання виконавчих проваджень у системі Міністерства юстиції України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 Закону України « Про виконавче провадження» / в редакції на момент виникнення спору / виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання протягом року.

Враховуючи ці обставини підстави для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України « Про виконавче провадження» / в редакції на момент виникнення спору / с троки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

В ч.2 ст.24 Закону зазначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Чинне законодавство пов`язує можливість відновлення судом пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання із наявністю поважних причин його пропуску. При цьому поважність причин пропуску вказаного строку оцінюються судом, виходячи з наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали заявнику (чи його попереднику) реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом законодавчо встановленого строку.

Відповідно до ч.8 ст.19 Закону України « Про виконавче провадження» в редакції Закону України №1404-VIII від 02 червня 2016 року особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд, гарантовані ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, в рішенні в справі "Хаджинастасиу проти Греції" зазначено також, що національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

З урахуванням приведенного вище обгрунтування підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст. 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Кредитної спілки «Співдружність» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.А.Шереметьєва