Справа № 523/7875/21
Провадження №4-с/523/63/21
"20" травня 2021 р.
Суворовський районний суд м.Одеси у складі:
головуючої судді Середи І.В.,
за участю секретаря судових засідань Щербан О.Д.,
заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Загризлої В.П від 08.07.2020 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу №1527/7009/12 від 09.10.2019р., заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)
В обгрунтування скарги він вказував на те, що державним виконавцем не було взято до уваги, що боржник намагався виконувати свої обов`язки по сплаті аліментів, оформив документи моряка та уклав контракт 22.12.2019р., повернувся до м.Одеси у вересні 2020р., тобто мав намір не ухилятися від сплати аліментів, а навпаки знайшов роботу, щоб погасити борги, однак наявність обмеження унеможливлює працевлаштування заявника та отримання коштів для погашення заборгованості.
В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримав скаргу та просив її задовольнити, зазначивши, що наявність обмежень призведе до більшого порушення прав дитини на належне утримання. Крім того, він зазначив, що раніше він працював на державній службі і з яких причин не стягувалися з заробітної плати аліменти він не знає.
ОСОБА_2 в засіданні погодилась з доводами скаржника про те, що скасування тимчасового обмеження у праві виїзду зха межі України ОСОБА_1 надасть йому можливість заробити кошти для сплати аліментів та забезпечить можливість належного утримання дитини.
Державний виконавець Загризла В.П. не з`явилась в засідання, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталась.
Заслухавши заявника та заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.
Як було судом встановлено, на виконанні Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) знаходиться виконавчий лист №1527/7009/12, виданий Суворовським районним судом м.Одеси 09.10.2019р., про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмірі 1/4 частини його доходу, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття.
17.12.2019 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження ВП №60892956 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.
01.07.2020р. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 04.05.2012р. по 01.07.2020р. складає 268396,50 грн, що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.
08.07.2020р. державним виконавцем Загризлою В.П. прийнято постанову про встановлення боржнику ОСОБА_1 тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Підставою для прийняття вказаної постанови стало те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, не надано документальних підтверджень стосовно виконання вимог виконавчого документу у самостійному порядку.
Згідно з вимогами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до частини п`ятоїстатті 124 Конституції Українисудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьоїстатті 129 Конституції Українидо основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція).
Статтею 1 Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п.1 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частин дев`ятої, дванадцятої статті 71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Як видно з розрахунку заборгованості, боржник останній раз сплачував аліменти у 2018р., в період за 2019-2020р.р. заявник не сплачував аліменти.
Згідно Свідоцтва про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в 2017р. Закінчив навчання в ТОВ «Центр підготовки моряків «АВАНТ» та здобув професію моторист-машиніст.
02.04.2018р. ОСОБА_1 видано посвідчення особи моряка НОМЕР_2 , дата чинності до 02.04.2023р. (а.с.5)
Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що прийнята виконавцем постанова є неправомірною, оскільки виконавець не враховував того факту, відсутні відомості про отримання боржником постанови про розрахунок розміру заборгованості від 01.07.2020 року, що за професією ОСОБА_1 моряк, при цьому обмеження у праві виїзду за межі України позбавляє його можливості працювати за фахом та заробляти і надавати кошти на погашення заборгованості по сплаті аліментів для належного утримання дитини.
Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Отже виходячи із повноважень суду при розгляді скарги на дії та рішення державного виконавця, необхідно зобов`язати державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Загризлу Валентину Петрівну скасувати постанову від 08.07.2020 року про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
Керуючись ст.ст.260,261,353,447-451 ЦПК України,
Скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Зобов`язати державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України від 08.07.2020 р. ВП№60892956.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Суддя:

Повна ухвала складена 24.05.2021 р.