Справа № 307/1623/20
Провадження № 2/307/1061/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2021 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря Ваш Е.О., представника позивача Добженець В.Ш. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Хустського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту та договором поруки,
В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Хустського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» звернулося до Тячівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту та договором поруки. Позовні вимоги мотивує тим, що 29 січня 2019 року між ТзОВ «ФК «Надія України» та ОСОБА_2 укладено Договір кредиту №ДК 2-1, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 80 000, 00 гривень, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки на умовах, що встановлені Договором кредиту. У відповідності із п.1.1 Договору кредиту відповідачка ОСОБА_2 повинна була повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування ним в повному обсязі з гідно з графіком погашення кредиту і відсотків в строк до 29 січня 2021 року. Факт отримання кредиту підтверджується банківською випискою від 29 січня 2020 року на суму 80 000, 00 гривень. Відповідачка ОСОБА_2 не виконала свої зобов`язання належним чином, розрахунки провела частково із запізненням, чим порушив умови договору. Позивач неодноразово надсилав відповідачу ОСОБА_2 листи про невиконання нею умов договору. Згідно з розрахунком відповідачка ОСОБА_2 частково повернула тіло кредиту в сумі 28 328, 24 гривень, проценти за користування кредитом 27 430,76 гривень, внаслідок чого розмір її боргу перед позичальником становить: 51 671,76 гривень - тіло кредиту, 14 231, 24 гривень - відсотки за користування кредитом, а також 866,92 гривень - пеня. На забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту між позивачем та ОСОБА_3 29 січня 2019 року був укладений Договір поруки №1, за яким поручитель зобов`язався відповідати перед позивачем за виконання позичальником своїх зобов`язань за договором кредиту. Встановлено солідарну відповідальність поручителів. Просить стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Хустського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» заборгованість за Договором кредиту № ДК 2-1 від 29 січня 2019 року у розмірі 66 769, 92 гривень, з яких: 51 671,76 гривень - тіло кредиту, 14 231, 24 гривень - відсотки за користування кредитом, 866,92 гривень - пеня, а також судові витрати в розмірі 2 102, 00 гривень.
Представник позивача ТзОВ «ФК «Надія України» - Добженець В.Ш. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, проти задоволення заочного рішення не заперечила та просить позов задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилися з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подали, клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому, суд на підставі ч. 4 ст. 223, ст.280 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи.
Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши думку представника позивача та ослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 29 січня 2019 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 укладено Договір кредиту №ДК-2, згідно якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти у кредит позичальникові ОСОБА_2 в сумі 80 000, 00 гривень на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник ОСОБА_2 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Кредит надано строком до 29 січня 2021 року (а.с. 7-8, 9).
У відповідності із п. п. 1.1 договору кредиту процентна ставка за користування кредитом складає 44 % на рік.
Згідно з п.2.2 договору кредиту відповідач повинен був повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в повному обсязі згідно з Графіком погашення кредиту і відсотків в строк до 29 січня 2021 (а.с. 9).
Пунктом 7.1 договору кредиту передбачено, що у випадку порушення позичальником термінів погашення заборгованості за кредитом та / або оплаті процентів за користування кредитом, кредитор, починаючи з першого дня прострочення зобов`язання по сплаті кредиту та процентів за користування кредитом нараховує, а позичальник зобов`язаний оплатити кредитору пеню у розмірі 0,3 % від суми простроченого платеу9будь-якоїйого частини) за кожен календарний день прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення.
Як встановлено в судовому засіданні позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем і надав відповідачу ОСОБА_2 кошти у розмірі 80 000,00 гривень, що підтверджується банківською випискою від 29 січня 2019 року (а.с.11).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 частково оплатила тіло кредиту у сумі 28 328, 24 гривень та проценти за користування кредитом 27 430,76 гривень, однак порушив умови кредитного договору, в частині своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим позивач неодноразово надсилав відповідачу листи про його невиконання умов за Договором кредиту №42 від 14 січня 2020 року та №98 від 12 лютого 2020 року, проте остання продовжує невиконувати умови Договору кредиту(а.с.34,3 7).
Таким чином станом на 09 червня року у відповідача ОСОБА_2 виникла заборгованість перед позивачем.
Відповідно до розрахунку, який надано позивачем, заборгованість становить 66 769, 92 гривень, з яких: 51 671,76 гривень - тіло кредиту, 14 231, 24 гривень - відсотки за користування кредитом, 866,92 гривень - пеня (а.с. 18-21).
Крім цього, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № ДК 2-1 між ТзОВ «ФК «Надія України» та ОСОБА_3 29 січня 2019 року було укладено Договір поруки №1, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язалася перед позивачем солідарно з ОСОБА_2 відповідати за виконання свого обов`язку, згідно умов кредитного договору.Встановлено солідарну відповідальність поручителів (а.с.10).
Поручитель ОСОБА_3 була повідомлена про невиконання позичальником своїх зобов`язань за Договором кредиту листами №43 від 14 січня 2020 року та№99 від 12 лютого 2020 року. Вимогу про погашення заборгованості не виконано (а.с.35, 36).
Згідно з п.п.3.1., 3.3. договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань по договору кредиту, відповідач за договором поруки несе солідарну відповідальність перед позивачем за виконання зобов`язань в повному обсязі, та позивач має право звернути стягнення на майно та кошти, які належать відповідачу ОСОБА_3 .
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачами надано не було.
Неналежне виконання відповідачами договірних зобов`язань порушує майнові права і охоронювані законом інтереси позивача, що змушує його звернутися до суду за їх захистом.
Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.
Крім того, відповідно до ч. 1ст. 553 ЦК Україниза договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Частиною 1ст.554 ЦК Українивизначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2ст. 554 ЦК України).
Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За наведених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за договором кредиту № ДК 2-1 від 29 січня 2019 року та договору поруки №1 від 29 січня 2019 року в розмірі 66 769, 92 гривень (Шістдесят шість тисяч сімсот шістдесят дев`ять гривень 92 копійок), яка складається : 51 671, 76 гривень - тіло кредиту, 7 689, 08 гривень - проценти за користування кредиту, 866, 92 гривень - пеня та 2 102, 00 гривень судового збору.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 526, 530, 553, 554, 610-612, 638, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 141, 223, 258-296 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Хустського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту та договором поруки - задовольнити.
Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Хустського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» заборгованість за договором кредиту № ДК 2-1 від 29 січня 2019 року та договору поруки №1 від 29 січня 2019 року в розмірі 66 769, 92 гривень (Шістдесят шість тисяч сімсот шістдесят дев`ять гривень 92 копійок), яка складається : 51 671, 76 гривень - тіло кредиту, 7 689, 08 гривень - проценти за користування кредиту, 866, 92 гривень - пеня.
Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Хустського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» по 1 051, 00 гривень (Одна тисяча п`ятдесят один гривень 00 копійок) судового збору з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Хустського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України», адреса: м.Хуст, вул.. Духновича, 2, Закарпатської області, , МФО №351005.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 08 лютого 2021 року.

Головуюча суддя : Сойма М.М.