Справа № 428/883/21
Провадження № 2/428/259/2021
19 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Шубочкіної Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Підгорної Я.Е.,
розглянувши позовну заяву адвоката Власова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Адвокат Власов Вадим Юрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 05.01.2021 року між ним та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Після перереєстрації права власності на користь ОСОБА_1 в будинку залишились зареєстровані попередні власники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
На думку позивача, у зв`язку з тим, що в квартирі зареєстровані відповідачі у власника квартири можуть виникнути труднощі, щодо реалізації свого права власності, а саме: сплата додаткових коштів комунальних платежів за відповідачів та можуть виникнути труднощі в майбутньому при здійсненні свого права при відчуженні нерухомості, так як в квартирі зареєстровані сторонні особи, які не є родичами власника квартири.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивач в судове засідання, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в своєму позові просив проводити розгляд справи без його участі.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надходило. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
19.05.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.
В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 05.01.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Михайловським А.Т., зареєстрованого в реєстрі за №2367; копією Витягу з Державного реєстру правочинів № 19 від 05.01.2021 року; копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 239889157 від 06.01.2021 року.
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02.02.2021 року № 2622, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 02.02.2021 року зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач стверджує, що відповідачі не проживають у вказаній квартирі, не приймають участі у сплаті за комунальні послуги, квартирою не користуються, фактичне місце проживання відповідачів, позивачу не відоме.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 72 Житлового кодексу України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не проживають за місцем їхньої реєстрації, тому суд вважає, що вони втратили право користування спірною квартирою. Таким чином, реєстрація відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1 , створює перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, оскільки він змушений сплачувати комунальні послуги за зареєстрованих відповідачів.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280 - 283, 288 - 289, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги адвоката Власова Вадима Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Т. В. Шубочкіна