КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 лютого 2021 року суддя Київського апеляційного суду Оніщук М.І. розглянувши питання про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2021 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 оскаржило його в апеляційному порядку.

03.02.2021 року апеляційна скарга, разом зі справою, надійшла до Київського апеляційного суду і в цей же день, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу призначено судді-доповідачу Оніщуку М.І. та визначено суддів, які входять до складу колегії - Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.

Одержавши та вивчивши справу, вважаю наявними підстави для самовідводу судді-доповідача Оніщука М.І, з огляду на наступне.

Відповідачем у даній справі є Міністерство юстиції України.

На даний час дружина судді Оніщука М.І. займає посаду заступника Міністра юстиції України з питань державної реєстрації.

За правилами ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Отже, з огляду на те, що дружина судді Оніщука М.І. наразі обіймає керівну посаду в Міністерстві юстиції України, яке у даній справі є відповідачем, вбачаються наявними процесуальні підстави для задоволення заяви про самовідвід судді Оніщука М.І., з метою запобігання виникненню конфлікту інтересів та унеможливлення виникнення сумнівів у учасників справи в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи, що є неприпустимим з точки зору закону.

При цьому, слід наголосити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 43).

У контексті об`єктивного критерію при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (рішення у справі «Газета «Україна-центр» проти України від 15.10.2010).

З огляду на означені вище обставини та враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини у питанні визначення чинників безсторонності суду, вважаю доцільним та необхідним заявити про самовідвід.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 36, 39-41 ЦПК України суд

У Х В А Л И В:

Заяву судді Оніщука Максима Івановича про самовідвід - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук