Справа № 464/5566/20
пр.№ 2/464/554/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/5566/20

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

представники учасників справи:

представник позивача адвокат Лисович Л.В.

Обставини справи

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова в порядку цивільного судочинства із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , покликаючись на непроживання у житлі більше року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 25 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) учасників справи. Сторони не заперечили проти такого розгляду справи.

З дотриманням положень ст.272 ЦПК України рекомендованим повідомленням з повідомленням про вручення відповідач неодноразово сповіщався про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання та повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. При цьому суд ураховує положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якими передбачено, що саме за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (ст.6).

Відзив на позов відповідачем не подано та клопотання про продовження процесуального строку у зв`язку із карантинними заходами не заявлено.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 січня 2005 року, виданого державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори (зареєстровано в реєстрі № 1-150) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 20 травня 2005 року (№ 7298594) належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 .

Про актуальність права власності свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 червня 2021 року за № 260554774.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 16 жовтня 2020 року, що узгоджується із довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гашека 19» від 22 вересня 2020 року № 09-2, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у згаданій квартирі.

Факт непроживання відповідача у згаданій квартирі з січня 2013 року стверджується актами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гашека 19» від 16 січня 2020 року, 31 серпня 2020 року, 15 вересня 2020 року, складеними в присутності сусідів. Сумніватися у достовірності даних актів у суду немає підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.156 ЖК України та ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Права власника жилого будинку, квартири, визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦПК України).

Зазначені норми матеріального права визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі наведених норм права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме порушене право та з яких підстав.

Отже лише сам по собі факт реєстрації відповідача у спірному житлі без фактичного проживання у ньому, враховуючи намір позивача, як власника вільно володіти, користуватися, а також розпоряджатися таким житлом, перешкоджає у вчиненні ним таких дій, право позивача є порушеним та підлягає захисту.

Отже, суд вважає за можливе здійснити захист порушеного права позивача шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, позов є підставним та підлягає задоволенню. Інших обставин, які б мали значення для правильного вирішення справи суд не встановив.

Судові витрати

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 840,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 840,80 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 11 червня 2021 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя О.В.Тімченко