Справа №345/1572/21
Провадження № 2/345/602/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Пукіш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права на житло, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що її чоловікові ОСОБА_3 належало на праві власності будинковолодіння по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач, будучи спадкоємцем І черги після смерті ОСОБА_3 , фактично прийняла спадщину, проживаючи спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідач по справі є колишнім зятем позивачки. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.01.2021 року шлюб між дочкою позивачки ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_2 було розірвано. Відповідач у вищевказаному будинковолодінні хоч і зареєстрований, проте з березня 2020 року не проживає, жодних коштів на утримання будинку не надає, не тримає там особистих речей. Водночас, залишаючись зареєстрованим за вказаною адресою, відповідач створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні житлом, оскільки позивач несе усі витрати по сплаті комунальних платежів та всіх витрат з утримання будинку, з урахуванням реєстрації у ньому відповідача, а також не може оформити субсидію. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом, а саме будинком по АДРЕСА_1 .

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, а тому відсутність свідоцтва про право на спадщину не свідчить про відсутність самого права особи на майно, яке вона отримала у порядку спадкування.

Судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем І черги після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично прийняла спадщину на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , проживаючи спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.4,5,6,7).

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З довідки №116 від 24.03.2021 року, виданої виконавчим комітетом Новицької сільської ради Калуського району (а.с.8), вбачається, що відповідач ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.01.2021 року шлюб між дочкою позивачки ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_2 було розірвано (а.с.12).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов і сім`ї від 23.03.2021 року, складеного старостою с. Добровляни в присутності свідків (а.с.9), встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає в будинку по АДРЕСА_1 з березня 2020 року.

Як зазначає ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Дослідивши докази в судовому засіданні, суд не знайшов поважних причин не проживання відповідача по місцю своєї реєстрації, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 без поважних причин не проживає в спірному житлі понад один рік, а тому втратив право на користування цим житлом.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд доходить висновку, що позов слід задоволити.

На підставі викладеного, ст.405 ЦК України, ст.72 ЖК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житлом, а саме будинком по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 13.05.2021 року.

Суддя