Справа № 523/9253/20
Провадження №2/523/2309/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Вовкович І.В.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , із залученням третьої особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И ЛА :

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , із залученням третьої особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради в якій просить:

-Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) відносно його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4

-Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з дня подачі позову, а саме з 19.06.2020р. та до повноліття ОСОБА_4 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а з 02.04.2029р. стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до її повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позов обґрунтовано тим, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Одеської міської ради (розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.04.2019 року № 205р), має статус дитини, позбавленої батьківського піклування (розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.06.2019 року № 376р). На даний час перебуває під опікою у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та проживає за місцем мешкання опікуна, АДРЕСА_3 ., але зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Навчається малолітня в Одеській ЗОШ №14.

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Одеської міської ради (розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.04.2019 року № 204р), має статус дитини, позбавленої батьківського піклування (розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.06.2019 року № 376р), також перебуває під опікою у ОСОБА_5 . Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але проживає за місцем мешкання опікуна, а саме: АДРЕСА_3 , відвідує ОСНВК №241 «Волошки».

Мати малолітніх дітей, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактичне місце її перебування невідоме, не працює, веде аморальний спосіб життя, постійно змінює місце проживання.

Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.01.2019 року, справа № 523/9645/18, у ОСОБА_1 були відібрані малолітні діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення її батьківських прав.

Батько малолітніх дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно із рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.01.2019 року, справа № 523/9645/18, у ОСОБА_2 були відібрані малолітні діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення його батьківських прав.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, але впродовж тривалого часу разом не проживають та не ведуть спільне господарство.

З моменту перебування малолітніх дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в сім`ї опікуна, ОСОБА_5 , батьки дітей, ОСОБА_1 га ОСОБА_2 , не цікавляться їхнім життям, розвитком, здоров`ям, у часті у вихованні та утриманні малолітніх дітей не беруть, не відвідують їх, ухиляються від сплати аліментів. З питання щодо повернення дітей в родину до служби у справах дітей Одеської міської ради не завертались.

Враховуючи вищевказане, ОСОБА_4 , 2011 р.н., ОСОБА_3 , 2015р.н., залишилися без батьківського піклування, мати та батько свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей.

У судове засідання з`явився представник позивача Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування - Дайнеко О.Ю., позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання з`явився відповідач ОСОБА_2 , позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову.

У судове засідання не з`явилася відповідачка ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

У судове засідання не з`явився представник третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача та відповідача ОСОБА_2 , суд вважає про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що 02.06.2007 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який було зареєстровано в Першому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції, актовий запис № 416 (а.с.27).

За час перебування у шлюбі у відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилися діти: ОСОБА_4 , 2011р.н. та ОСОБА_3 , 2015р.н.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 613 (а.с.10). Батьками вказані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-05-3/205вх. від 18.06.2020р. орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8-9).

З матеріалів справи вбачається про те, що згідно розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.04.2019 року № 205р дитина ОСОБА_4 , 2011р.н., перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Одеської міської ради (а.с.36), та має статус дитини позбавленої батьківського піклування, згідно розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.06.2019 року № 376р (25-26).

Судом встановлено про те, що дитина ОСОБА_4 , 2011р.н. навчається в Одеській ЗОШ №14 (а.с.35 (зворот).

Судом встановлено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 13308 (а.с.11). Батьками вказані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається про те, що згідно розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.04.2019 року № 204р дитина ОСОБА_3 , 2015р.н., перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Одеської міської ради (а.с.37) та має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що підтверджується розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.06.2019 року № 376р (а.с.25,26).

Судом встановлено про те, що дитина ОСОБА_3 , 2015р.н., відвідує ОСНВК №241 «Волошки», що підтверджується довідкою ОСНВК №241 «Волошки» №276 від 19.12.2019р. (а.с.35).

02.06.2007 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який було зареєстровано в Першому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції, актовий запис № 416 (а.с.27).

З матеріалів справи вбачається про те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.01.2019 року, позов Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав - задоволено частково (а.с.23-24)..

Відібрано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від матері ОСОБА_1 , без позбавлення її батьківських прав.

Відібрано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від батька ОСОБА_2 , без позбавлення його батьківських прав.

Відібрано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_1 , без позбавлення її батьківських прав.

Відібрано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від батька ОСОБА_2 , без позбавлення його батьківських прав.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13 липня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 на банківський рахунок, відкритий державною установою, в якій перебуває дитина.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13 липня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 на банківський рахунок, відкритий державною установою, в якій перебуває дитина.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір за вимогу про стягнення аліментів на користь держави у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір за вимогу про відібрання дітей на користь держави у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за вимогу про стягнення аліментів на користь держави у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за вимогу про відібрання дітей на користь держави у розмірі 704 гривень 80 копійок.

В частині стягнення аліментів на дітей допустити негайне виконання рішення суду згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у межах суми платежу за один місяць (а.с.23-24).

З моменту перебування малолітніх дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в сім`ї опікуна, ОСОБА_5 , батьки дітей, ОСОБА_1 га ОСОБА_2 , не цікавляться їхнім життям, розвитком, здоров`ям, у часті у вихованні та утриманні малолітніх дітей не беруть, не відвідують їх, ухиляються від сплати аліментів, з питання щодо повернення дітей в родину до служби у справах дітей Одеської міської ради не завертались, що підтверджується листом КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області № 948 від 19.11.2019р (а.с.13), довідкою відвідування КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» № 1085 від 19.11.2019р (а.с.19).

Враховуючи вищевказане, ОСОБА_4 , 2011 р.н., ОСОБА_3 , 2015р.н., залишилися без батьківського піклування, мати та батько свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей.

Під час вирішення спору судом береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Ст. 51 Конституції України гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Схожа норма міститься також у ч. 6 ст. 7 СК України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Це узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» від 08 липня 2003 року, рішення у справі «Цаунеггер проти Німеччини» від 03 грудня 2009 року).

Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст. 180 СК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Згідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами.

У відповідності до положення пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Виходячи із змісту ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним із батьків, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченні інтересів дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені факти ухилення відповідачами від виконання батьківських обов`язків по утриманню та наданню належних умов для виховання та утримання дітей знайшли своє підтвердження, тому для настання позитивного результату у долі дітей та з метою захисту їх прав та інтересів, відповідачі повинні бути позбавлені батьківських прав.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

Крім того, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, визначені законом обставини при визначенні розміру аліментів, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів.

В силу ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи матеріальний стан відповідачів, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з дня подачі позову, а саме з 19.06.2020р. та до повноліття ОСОБА_4 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а з 02.04.2029р. стягувати з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до її повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За таких підстав, позовні вимоги Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , із залученням третьої особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2942,80 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. . 170, 180, 181, 182 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , із залученням третьої особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) відносно його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з дня подачі позову, а саме з 19.06.2020р. та до повнолітння ОСОБА_4 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а з 02.04.2029р. стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до її повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмір 2942,80 грн.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено та підписано суддею 27.05.2021р.

Суддя Аліна С.С.