ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4575/21
провадження № 2/753/5187/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2021 р. суддя Дарницький районний суд м. Києва Колесника О.М., розглянувши матеріали заяви відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

06.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом визначення місця проживання сина подружжя - ОСОБА_3 , до моменту вирішення спору по суті разом з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того просив встановити для ОСОБА_2 та її матері ( ОСОБА_4 - бабусі дитини) наступні години зустрічі з дитиною до моменту вирішення спору по суті: на вихідних з 09.00 до 12.00 ранку (за умови попередження про це за 3-4 дні): АДРЕСА_1 з обов`язковою присутністю ОСОБА_1 до отримання висновку судово-психіатричної експертизи щодо наявності у ОСОБА_2 психічних розладів (чи їх симуляції).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до п.2, 3 ч.1, ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії або встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Як зазначено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має: з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Враховуючи викладене, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, обставин справи, вимог, викладених в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви, оскільки вимоги заяви фактично є позовними, які регулюються Сімейним кодексом, і повинні розглядатися з викликом сторін.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК