Справа № 685/1610/19
Провадження № 2/685/2/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

представника позивача Кузнецова К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Селянське (фермерське) господарство «Верес», до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Теофіпольської селищної ради про визнання незаконним та скасуванню наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, акта приймання-передачі нерухомого майна та скасування державної реєстрації права комунальної власності,

В С Т А Н О В И В :

30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та Новоставецької сільської ради, заявивши вимоги, уточнені в ході підготовчого провадження, визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18 червня 2019 року № 22-4463-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», акт приймання-передачі нерухомого майна від 18 червня 2019 року, на підставі яких зареєстровано право комунальної власності Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області на земельну ділянку із кадастровим номером :04:014:0053, розташованої на території Новоставецької сільської ради, площею 31,1273 га; а також скасувати державну реєстрацію права комунальної власності на вищезазначену земельну ділянку, номер запису про право власності 32332311.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, приймаючи оскаржуваний наказ, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області грубо порушило вимоги ч. 5 ст. 116 ЗК України, так як фактично було передано з державної у комунальну власність земельну ділянку, яка перебуває у позивачки на праві постійного користування з 2000 року на підставі відповідного державного акту, без припинення права постійного користування, а також незаконно змінено цільове призначення земельної ділянки через віднесення її до земель запасу.

Незаконність, на думку позивача, полягає в тому, що відсутні виключні підстави для припинення права позивачки на постійне користування земельною ділянкою, визначені статтею 141 ЗК України.

В ході судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві.

Від відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшов письмовий відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що передача спірної земельної ділянки з державної у комунальну власність була здійснення на виконання вимог розпорядження КМ України від 31 січня 2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» та наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02 лютого 2018 року № 19 «Про затвердження Плану-графіку передачі земель об`єднаним територіальним громадам».

Відповідач звертає увагу суду, що під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність фактично змінився лише власник земельної ділянки з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на Новоставецьку ОТГ, а права землекористувача жодним чином не порушені.

Також відповідач зазначає, що позивачем не внесено відомостей про земельну ділянку, яка перебуває у її користуванні, до Державного земельного кадастру, тому неможливо визначити, чи дійсно накладаються одна на одну земельна ділянка, яка перебувають у постійному користуванні позивача, та земельна ділянка, передана від держави до Новоставецької ОТГ.

В ході підготовчого судового засідання представник Головуправління Держгеокадастру у Хмельницькій області позовних вимог не визнавала, в судове засідання під час розгляду спору по суті даний відповідач свого представника не направив.

Відповідачем Новоставецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області письмового відзиву до суду не було направлено. Представник в судовому засіданні в ході підготовчого провадження позовних вимог не визнала, просила відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року до участі у справі в якості відповідача залучено Теофіпольську селищну раду як правонаступника Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

Від Теофіпольської селищної ради надійшло письмове клопотання, згідно якого покладається на розсуд суду при вирішенні даного спору та про розгляд справи за відсутності їх представника.

Справа розглянута за відсутності представників відповідачів.

Заслухавши доводи учасників та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Рішенням Теофіпольської районної ради Хмельницької області від 09 серпня 2000 року № 7 виділено ОСОБА_1 в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства земельну ділянку площею 40,7 га із земель запасу Човгузівської сільської ради (а.с. 12).

Теофіпольським земельно-кадастровим бюро при районному відділі земельних ресурсів був складений Технічний звіт по відведенню в натурі земельної ділянки та виготовленню державного акта на право постійного користування землею селянському (фермерському) господарству ОСОБА_1 , де встановлені межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 7-22).

11 грудня 2000 року ОСОБА_1 Теофіпольською районною радою виданий та зареєстрований Державний акт на право постійного користування землею серії ХМ № 0010 (а.с. 23, 66-69).

Статтею 7 чинного станом на 2000 рік Земельного кодексу України від 1990 року передбачено, що користування землею може бути постійним або тимчасовим, постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства.

Частиною 1 статті 22 цього ж кодексу визначено, що право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право. Таким документом, згідно ч. 1 ст. 23 ЗК України (ред. 1990 р.) є державний акт, який видається та реєструється сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Таким чином, позивачці було надано у постійне користування земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства у постійне користування, її право постійного користування посвідчується відповідним правовстановлюючим документом, виданим та зареєстрованим уповноваженим органом. Земельна ділянка була надана, державний акт був виданий та зареєстрований відповідно до законодавства, чинного на час надання земельної ділянки.

Розпорядженням Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області від 02 квітня 2008 року № 103/2008 із земель, що знаходяться в постійному користуванні голови фермерського господарства «Верес» ОСОБА_1 на території Човгузівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області за межами населених пунктів, передано у власність членам ФГ «Верес» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельні ділянки по 2,63 га ріллі кожному (а.с. 24). На підставі даного рішення сформовані три земельні ділянки з кадастровими номерами :04:014:0129, :04:014:0130 та :04:014:0131, а також видані державні акти на право власності на земельну ділянку (а.с. 26-28), внаслідок чого площа земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні ОСОБА_1 зменшилася до 32,81 га.

Статтею 78 ЗК України передбачено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Однією з підстав набуття землі у комунальну власність територіальною громадою, передбаченою п. «а» ч. 5 ст. 83 ЗК України, є передача їм земель державної власності.

Порядок передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність визначений статтею 117 ЗК України, відповідно до якого передача здійснюється за рішенням відповідного органу виконавчої влади, який здійснює розпорядження землями державної власності, відповідно до повноважень, визначених цим кодексом.

У рішенні органу виконавчої влади про передачу земельної ділянки у комунальну власність зазначаються кадастровий номер ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. На підставі прийнятого рішення складається акт приймання-передачі такої ділянки. Рішення разом з актом приймання-передачі є підставою для державної реєстрації права власності територіальної громади на земельну ділянку.

До повноважень Кабінету Міністрів України належить, згідно п. «а» частини першої статті 13 ЗК України, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим кодексом.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» зобов`язано Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 01 лютого 2018 року забезпечити формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 ЗК України.

25 березня 2019 року Новоставецький сільський голова, згідно наданих рішенням сільської ради від 01 березня 2019 року № 51-3/2019 повноважень, звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з клопотанням за вих. № 194/02-25 передати у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 205,83 га, які розташовані за межами населених пунктів Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (а.с. 53, 54). Дане клопотання заявлене відповідно до вищезазначеного розпорядження КМ України від 31 січня 2018 року № 60-р.

Після проведеної інвентаризації земель сільськогосподарського призначення згідно наказу Держгеокадастру від 21 лютого 2019 року № 59, Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області 18 червня 2019 року винесений спірний наказ № 22-4463-СГ, яким Новоставецькій сільській раді Новоставецької сільської об`єднаної територіальної громади Теофіпольського району Хмельницької області передана у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 269,6664 га, які розташовані (за межами населених пунктів) на території Новоставецької ОТГ, в тому числі земельна ділянка з кадастровим номером :04:014:0053 площею 31,1273 га з цільовим призначенням 16.00 землі запасу (а.с. 35, 35 зворот).

Земельна ділянка з кадастровим номером :04:014:0053 сформована на місці земельної ділянки, яка передана ОСОБА_1 на праві постійного користування, що підтверджується описом меж земельних ділянок, переданих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у власність для ведення фермерського господарства (а.с. 26-28 зворот), а також встановлено експертом Київського НДІСЕ у висновку за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 11 лютого 2021 року № 1154/1155/20-26.

Державним реєстратором Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області Базелюк Т.В. 08 липня 2019 року було здійснено державну реєстрацію права комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером :04:014:0053 за Новоставецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області та внесено запис № 32332311 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 36).

Таким чином, в даних правовідносинах має місце прийняття державою рішення про передачу з державної власності у комунальну власність об`єднаної територіальної громади земель сільськогосподарського призначення, що було реалізовано шляхом прийняття уповноваженим органом виконавчої влади оскаржуваного наказу, складення акту прийняття-передачі земельної ділянки та в подальшому зареєстровано право комунальної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Передана з державної у комунальну власність земельна ділянка не входить до переліку земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, визначеного частиною другою статті 117 ЗК України, чинним законодавством не передбачено заборон на передачу з державної у комунальну власність земельних ділянок, якими користуються треті особи на праві постійного користування.

Суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин норми, передбаченої частиною 5 статті 116 ЗК України, щодо передання земельних ділянок, які перебувають у власності чи користуванні юридичних чи фізичних осіб, у власність чи користування лише після припинення права власності чи користування, оскільки стаття 116 ЗК України регулює інші правовідносини - набуття громадянами та юридичними особами права на землю із земель державної та комунальної власності, а не передачу земельної ділянки з державної у комунальну власність.

Суд також не вбачає підстав для визнання незаконним та скасування оскаржуваного наказу з підстав, передбачених ч. 2 ст. 152 ЗК України, на які посилається позивач. Так, даною нормою дійсно передбачено право, зокрема, землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Разом з тим, передача земельної ділянки з державної до комунальної власності не входить до виключного переліку підстав припинення права користування земельною ділянкою, визначеного ст. 141 ЗК України, тому в даному випадку відсутні будь-які порушення права позивача на землю.

Судом не знайдено порушень при визначенні цільового призначення спірної земельної ділянки. Відповідно до частин першої та другої ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесенні інформації про неї до Державного земельного кадастру. Одним з способів здійснення формування земельної ділянки є шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом.

В ході судового розгляду було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:014:0053 була сформована з земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні позивача. При передачі земельної ділянки позивачці у постійне керування було чинним законодавство, яке не передбачало присвоєння кадастрового номера земельній ділянці та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Подальша зміна земельного законодавства не покладає обов`язку користувача або власника здійснювати формування земельної ділянки відповідно до нового законодавства та не тягне за собою відповідальність за невиконання нових вимог.

Теофіпольська райдержадміністрація у рішенні від 02 квітня 2008 року № 103/2008 про передачу у власність позивачці та членам її родини земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства, рекомендувала позивачці переоформити право постійного користування на землі, що залишилися у її постійному користуванні (а.с. 25). Рекомендація райдержадміністрації була проігнорована, що призвело до відсутності відомостей про право постійного користування позивачки у Державному земельному кадастрі на цю ділянку. Через відсутність відомостей про земельну ділянку в ДЗК була проведена інвентаризація земель та сформована земельна ділянка з кадастровим номером :04:014:0053 з цільовим призначенням 16.00 землі запасу з накладенням на земельну ділянку позивачки. Відсутність відомостей про право постійного користування у ДЗК також призвело до відсутності у спірному наказі відомостей про обтяження земельної ділянки правом постійного користування.

Оскільки судом не встановлено порушень при здійсненні передачі земельної ділянки, якою користується позивач на праві постійного користування, з державної до комунальної власності та здійсненні державної реєстрації права комунальної власності, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 13, 78, 79-1, 83, 116, 117, 141, 152 ЗК України, ст.ст. 7, 22 ЗК України (ред. 1990 р.), Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», ст.ст. 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Теофіпольської селищної ради про:

1.) Визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18 червня 2019 року № 22-4463-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та акту прийняття-передачі нерухомого майна від 18 червня 2019 року;

2.) Скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису від 08 липня 2019 року № 32332311 про державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку із кадастровим номером :04:014:0053.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 травня 2021 року.

Суддя Самойлович А.П.