Справа № 523/1683/21
Провадження №2/523/2523/21
УХВАЛА

"03" лютого 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі :

головуючої судді Середи І.В.,

за участі секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Халдая Іллі Віталійовича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20 червня 2019 року, укладеного між сторонами, посвідченого приватний нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Назарчук Н.М. 20.06.2019р., зареєстрованого в реєстрі за №430, скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Назарчук Н.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №47429095 від 20.06.2019р. про проведення державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_2 на квартиру загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м., яка в цілому складається з однієї житлової кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 101) і припинити право приватної власності відповідача на вищевказану квартиру, а також витребувати її із чужого незаконного володіння, оскільки позивач не мав наміру відчужувати дане майно, а правочин від його імені відбувався без його відома.

Разом з позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 адвокат Халдай І.В. подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру, загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м., яка в цілому складається з однієї житлової кімнати, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 101), оскільки вважає, що невжиття відповідних заходів може призвести до відчуження відповідачем вищезазначеної квартири третім особам, а також істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист інтересів позивача.

Згідно з нормами ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.7 ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Всупереч вищезазначеному, позивачем не надано підтвердження інформації про реєстрацію за відповідачем права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Надана інформація датована станом на 20.06.2019р. Однак, такі відомості не свідчать, що на день звернення до суду власником квартири залишився відповідач. Оскільки з вказаної дати власник майна міг змінитися, тому є підстави вважати, що при розгляді заяви можуть бути затронуті інтереси іншої особи.

Дана обставина унеможливлює вирішення заяви, оскільки має значення для перевірки доводів позивача.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про необхідність повернення заяви.

Керуючись ст. ст.149-153, 260,261,353 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Халдая Іллі Віталійовича про забезпечення позову - повернути.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її складення .

Ухвала складена та підписана 03.02.2021р.

Суддя: