Справа №442/1495/21
Провадження №2/442/589/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Грицай М.М.,
з участю секретаря Антоненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про втрату права користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є основним наймачем квартири АДРЕСА_1 відповідно до рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 25.10.2007 № 302.
У вказаній квартирі із ним зареєстровані також його сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . При цьому, він просить визнати таким, що втратив право користування лише відповідача, оскільки інші діти його сестри є ще неповнолітніми.
Вказує, що йому невідомо де проживає чи перебуває відповідач, оскільки він із ним не контактує. Відповідач ніколи не проживав у спірній квартирі, при цьому він ніколи не перешкоджав його проживанню там, участі в утриманні житла не приймає, його речі там не знаходяться.
Із урахуванням викладеного, просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, у тому числі, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що узгоджується з вимогами частини 11 статті 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, судом постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Згідно із ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про таке.
Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 25.10.2007 № 302, ОСОБА_1 визнано наймачем квартири АДРЕСА_1 , в якій він проживає з 1995 року.
Відповідно до довідок КП «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради від 22.04.2019, 22.11.2019, 05.01.2021, в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , 1967 року народження, ОСОБА_3 , 1970 року народження, ОСОБА_2 , 2000 року народження, ОСОБА_4 , 2002 року народження, ОСОБА_5 , 2004 року народження, ОСОБА_6 , 2007 року народження.
Згідно із актами, затвердженими директором КП «Управитель «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради, про відсутність (непроживання) особи за місцем реєстрації від 20.12.2018 № 293, від 22.10.2019 № 200, від 05.01.2021 № 04, ОСОБА_2 зареєстрований у вищезазначеній квартирі, але не проживає там, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які би належали йому у квартирі, немає.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні надала показання, згідно із якими вона проживає із позивачем по сусідству від народження. Відповідача бачила лише раз, на похороні батька позивача. У спірній квартирі останній взагалі не проживає. Вона заходила неодноразово у згадане житло та може ствердити, що речі відповідача у квартирі відсутні.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 64 ЖК Української PCP члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Частиною 1 статті 71 ЖК Української PCP передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно зі статтею 72 ЖК Української PCP, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилався на статтю 107 ЖК УРСР, якою передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає праве користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
У той же час, доказів на підтвердження того, що відповідач вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, позивач не надав та такі не здобуто судом. При цьому, згідно із матеріалами справи, відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , понад встановлені ЖК УРСР строки, тобто понад 6 місяців, що свідчить про втрату ним права користування вказаною квартирою на підставі статтей 71 72 ЖК УРСР. Саме ці статті підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Згідно із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.01.2020 у справі № 916/556/19, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
Отже, беручи до уваги те, що відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин тривалий час, тобто понад 6 місяців, самостійно залишив жиле приміщення і протягом тривалого часу не намагався вселитись у таке, випадків необхідності збереження за ним, як тимчасово відсутнім членом сім`ї наймача житлового приміщення, судом не встановлено, крім того, враховуючи, що останній участі в утриманні житла не бере, свої речі там не зберігає, що свідчить про втрату ним інтересу до даної квартири, суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Згідно із статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" на користь позивача необхідно стягнути судовий збір із відповідача у розмірі, сплаченому ним при поданні позовної заяви.
Керуючись ст. 81, 82, 247, 258, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 908,00 грн сплаченого судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.05.2021.

Суддя Грицай М.М.