Справа № 490/4307/21
н/п 2/490/3493/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Коптєвій Ю.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ) в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 29/200 частин житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_3 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2021 року для розгляду цієї справи визначено суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 червня 2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовче судове засідання, призначене на 19 листопада 2021 року сторони не з`явилися, з невідомих суду причин.

Позивач ОСОБА_1 надала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Від відповідача надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, просить визнати за позивачкою право власності на 29/200 частин житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до приписів частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач подав до суду заяву про визнання позову, суд з огляду на приписи частини другої статті 200 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні. Врахувавши думку позивача, та третьої особи про розгляд справи без її участі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали цивільних справ № 490/4307/21 та 490/3614/18, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

У 1964 році баба позивача ОСОБА_4 та її тітка ОСОБА_5 , придбали домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 померла у 1973 році, а у 1986 році померла ОСОБА_5 . Мати позивача ОСОБА_3 фактично прийняла вступила у володіння спадковим майном, була там зареєстрована, сплачувала податки за нього.

Надалі рішенням Центрального районного народного суду м. Миколаєва від 08 липня 1992 року визнано право особистої власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 (баба позивача) та ОСОБА_5 (тітка баби позивача), продовжено строк прийняття спадщини та визнано право особистої власності житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 .

У грудні 1992 року ОСОБА_3 (мати позивача) продала 71/100 частки житлового будинку, про що свідчить договір купівлі-продажу від 29 грудня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області.

Отже, у власності померлої ОСОБА_3 залишилось 29/100 частин житлового будинку у АДРЕСА_1 , про що і зазначено у технічному паспорті на цей житловий будинок. Такого ж висновку дійшов і суд під час розгляду справи № 490/3614/18.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (мати позивача) померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 30 серпня 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції.

Відповідно до інформації, наявної у спадковій справі № 124/04 (3281546) після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулися діти померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Отже, після смерті ОСОБА_3 є два спадкоємця першої черги.

Постановою Першої миколаївської державної нотаріальної контори від 02 червня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2019 року у справі №490/3614/18 визнано за ОСОБА_2 право власності на 29/200 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Це рішення оскаржене не було та набрало законної сили.

Позивачка 17 лютого 2004 року звернулась до Першої миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері, однак постановою Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 02 червня 2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій є відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спірний будинок.

Відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 Цивільного кодексу України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 Цивільного кодексу України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України).

Із наведеного слідує, що після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається із 29/100 частин житлового будинку у АДРЕСА_1 . За наявності двох спадкоємців першої черги це мано має бути успадковане ними по 29/200 частин цього житлового будинку.

Відповідно до частини першої та другої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Частина третя статті 1267 ЦК України вказує на те, що спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Матеріали справи не містять доказів зміни спадкоємцями часток у спадковому майні, тому суд дійшов висновку про рівність часток спадкоємців.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність його задоволення.

За ОСОБА_1 слід визнати право власності у порядку спадкування за законом на 29/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір сплачено при подачі позову.

Керуючись статтями 76-81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 29/200 частин житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Шолох