Справа № 708/293/21
Номер провадження № 2/708/143/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Попельнюха А.О.,

за участю:

секретаря судових засідань - Циріль С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Медведівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про встановлення юридичного факту та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявленого позову зазначив, що ОСОБА_3 являлась власником земельної частки (паю) розташованої на території Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області.

Відповідно до архівної довідки Архівного відділу Чигиринської районної державної адміністрації №163/04-04 від 16.11.2020, згідно з книгою реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай), що видавалися Худоліївською сільською радою Чигиринського району Черкаської області у 1996 році, на ім`я ОСОБА_4 дійсно був виготовлений сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧР №003803 на земельну частку (пай) розміром 1,81 в умовних кадастрових гектарах, про що в Книзі реєстрації зроблено запис за № 3. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 відповідно до закону, оскільки протягом шести місяців після смерті матері користувався майном та речами померлої, вступивши таким чином у фактичне володіння та управління спадковим майном. З метою оформлення спадщини 27.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Чигиринської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що залишилась після смерті матері ОСОБА_3 . Однак 27.02.2021 державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Даний оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) був втрачений, про що свідчить оголошення в газеті «Чигиринські вісті» від 29 січня 2021 року № 4 (12952), тому просить визнати за ним право власності на вищевказану земельну частку (пай).

Крім того, державним нотаріусом встановлено розбіжності в написані імені та по батькові померлої, а саме « ОСОБА_4 », « ОСОБА_4 », замість правильного « ОСОБА_4 ».

Також на час смерті ОСОБА_3 за місцем її проживання був зареєстрований її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте ОСОБА_2 своєю заявою, посвідченою нотаріально приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Циндою Р.М. 22.03.2021, зареєстровано в реєстрі за № 269, підтвердив, що на день смерті з матір`ю не проживав, фактично в управління або володіння спадковим майном померлої в порядку, передбаченому ст. 549 ЦК України РСР не вступав; до суду з позовною заявою про прийняття спадини не звертався та не заперечує проти того, щоб свідоцтво про право на спадщину на будь-яке майно отримав позивач ОСОБА_1 .

Ухвалою від 08.04.2021 провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 06.05.2021 підготовче провадження по даній справі було закрито, прийнято рішення про витребування з Чигиринської державної нотаріальної контори завіреної копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Представник відповідача участь уповноваженого представника під час судового розгляду не забезпечив, суду надав заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутність представника Медведівської сільської ради. Позов визнали у повному обсязі та не заперечували проти його задоволення.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Суду додатково пояснив, що мати протягом останнього часу проживала разом із позивачем по справі, він був лише зареєстрований разом з нею. Після смерті матері вони разом з братом вирішили, що хата, в якій проживала мати залишиться йому, а право на земельну частку (пай ), яке мало померла, оформить на себе позивач ОСОБА_1 . Також пояснив, що він у спадщину не вступав, після 2000 року приватизував належну матері хату.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Спірні правовідносини є правовідносинами зі спадкування, до їх правового регулювання застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР (1963 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч. 2 ст. 524 ЦК України).

На підставі ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

З матеріалів справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . За життя померла заповіту не склала, відповідно спадкування належного померлій майна відбувається за законом. У свою чергу спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої, а саме позивач по справі ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 . До складу спадщини серед іншого увійшло належне померлій право на земельну частку (пай) площею 1,81 умовних кадастрових гектар, яке вона набула на підставі сертифікату серії ЧР № 003803, про що в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай), що видавалися Худоліївською сільською радою у 1996 році, зроблено запис за № 3.

З наданих суду доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 користувався протягом 6 місяців після смерті матері її рухомим та нерухомим майном, обробляв присадибну ділянку, доглядав за домогосподарством, таким чином вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном померлої, на підтвердження чого надано довідку Худоліївської сільської ради за № 476 від 04.11.2020.

У свою чергу відповідно до довідки Худоліївської сільської ради за № 479 від 04.11.2020 на день смерті ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею був зареєстрований син ОСОБА_2 .

Також суд враховує пояснення учасників, відповідно до яких вони, як діти померлої, прийшли спільної згоди про розподіл спадкового майна померлої, а саме будинок ОСОБА_2 , право на земельну часку (пай) ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного вбачаються підстави стверджувати, що ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 , прийняв спадщину, відповідно вона належить йому з часу відкриття спадщини. Відповідно спір щодо спадкування майна померлої іншим спадкоємцем за законом першої черги може бути зі спадкоємцем, який прийняв спадщину, а не з органом місцевого самоврядування.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Пояснення представника відповідача про визнання позову суд оцінює критично, оскільки таке визнання суперечить вимогам закону, тому з урахуванням наявних доказів та фактичних обставин справи не може бути єдиною підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 529 ЦК УРСР (1963 року), ст. 15 ЦК України, ст. ст. ст. ст. 4, 12, 30, 76-81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 273, 351, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В позові ОСОБА_1 до Медведівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники та їх адреси:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_2 );

Відповідач: Медведівська міська рада (, місцезнаходження: Черкаська обл., Черкаський р-н., с. Медведівка, вул. Б.Хмельницького, 44 "В");

Третя особа: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 );

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені судом 25.05.2021, повне рішення складено 25.05.2021.

Суддя А.О. Попельнюх