У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1920/20

19 травня 2021 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

з участю представника позивача, адвоката - Госедла О.Д.,

представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката - Челій-Пушкар О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_6 , третя особа: Ланчинська селищна рада об`єднаної територіальної громади, як орган опіки та піклування про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_7 , третя особа: Ланчинська селищна рада об`єднаної територіальної громади, як орган опіки та піклування про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

05.11.2020 року від відповідача ОСОБА_1 , а 11.12.2020 року від відповідача ОСОБА_5 поступили відзиви на позовну заяву.

В судовому засіданні 19.05.2021 року від представника позивача ОСОБА_2 , адвоката Госедла О.Д. поступило клопотання про зупинення провадження по справі до визначення правонаступника в зв`язку з прийняттям спадщини і відповідно до вступу правонаступника у справу, мотивуючи тим, що його довіритель позивач по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що стверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_1 виданого 12.05.2021 року Надвірнянським районним відділом державної РАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Челій-Пушкар О.І. в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, оскільки дані правовідносини, на її думку, не передбачають правонаступництва.

Суд, вислухавши думку сторін по справі, розглянувши заяву представника позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Ст. ст. 46, 47 ЦПК України передбачено, що строни можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Тобто стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, що стверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_1 , виданою 12.05.2021 року Надвірнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), яка долучена до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу (стаття 55 Цивільного процесуального України).

Заміна осіб, що є сторонами, третіми особами, іншими особами внаслідок переходу до них суб`єктивних прав або обов`язків, щодо яких відкрита цивільна справа, називається процесуальним правонаступництвом.

Процесуальне правонаступництво, як і заміна неналежної сторони, являє собою зміну суб`єктивного складу учасників спору.

Процесуальне правонаступництво можливе за умови універсального або сингулярного правонаступництва в матеріальному праві та наявності судового процесу, відкритого на захист указаних прав.

Тобто, підставою процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони із спірних або встановлених судом правовідносин майнового, але не особистого характеру.

В свою чергу, у матеріальному праві можливе загальне (універсальне) правонаступництво в суб`єктивних цивільних правах - спадкування (стаття 1218 ЦК України).

Разом з тим, допускається перехід окремого суб`єктивного цивільного права (сингулярне правонаступництво), наприклад поступка права вимоги (стаття 512 ЦК України), заміна боржника в зобов`язанні (стаття 520 ЦК України).

Так, ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Таким чином, до складу спадщини серед іншого не входять особисті немайнові права.

Так, цивільне право регламентує два види суспільних відносин - майнові та немайнові. Якщо майнові пов`язані із власністю, то немайнові (нематеріальні блага) позбавлені економічного змісту.

Характерними ознаками особистих немайнових прав є те, що вони:

- мають нематеріальний характер;

- за своїм характером є абсолютними правами;

- належать кожній без винятку фізичній особі та спрямовані на її розвиток;

- їх виникнення та припинення пов`язане, як правило, із народженням та смертю фізичної особи і більшості з них вона не може бути позбавлена.

Цивільним кодексом України визначено два види особистих немайнових прав:

1) особисті немайнові права, що забезпечують природне існування фізичної особи (Глава 21 Цивільного кодексу України);

2) особисті немайнові права, що забезпечують спеціальне буття фізичної особи (Глава 22 Цивільного кодексу України).

В свою чергу, особисті немайнові права, що забезпечують соціальне буття фізичної особи включають в себе такі права: це право на ім`я; право на повагу до честі, гідності та ділової репутації; право на індивідуальність; право на особисте життя та його таємницю; право на інформацію; право на особисті папери та таємницю кореспонденції; право на недоторканність житла; право на місце проживання; право на свободу пересування; право фізичної особи на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

При цьому, право на недоторканність житла є особистим немайновим право, згідно з яким уповноважена особа може діяти у своєму житлі на свій розсуд і перешкоджати будь-яким спробам вторгнення у нього поза волею осіб, які у ньому проживають, крім випадків, прямо передбачених у законі.

Відповідно до ст. 310 ЦК України право на місце проживання - це особисте немайнове право фізичної особи, яке включає у себе такі повноваження, як: вільно обирати місце проживання та вільно змінювати місце проживання.

Правовідносини, що склалися між позивачем ОСОБА_2 та відповідачами ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 щодо визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням особисто пов`язані з особою позивача та не допускають правонаступництва.

Аналогічний висновок щодо застосування норми права у спірних правовідносинах викладено в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року № 404/7203/17.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 , адвоката Госедла О.Д. про зупинення провадження по справі слід відмовити, а провадження по вказаній цивільні справі необхідно закрити.

На підставі ст.ст. 25,310,512,520,1218,1219 ЦК України, ст.ст. 46,47,48, 255 ЦПК України та керуючись ст.55, 251, 253, 258, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 , адвоката Госедла Олексія Дмитровича відмовити.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_6 , третя особа: Ланчинська селищна рада об`єднаної територіальної громади, як орган опіки та піклування про визнання особи такою, що втратила право користування житлом закрити у зв`язку зі смертю фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, а саме позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №349, що стверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12.05.2021 року Надвірнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.