Справа № 126/2527/19
Провадження № 22-ц/801/1151/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Рудь О. Г.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 рокуСправа № 126/2527/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача: Рибчинського В.П.,

суддів: Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Файчук Я.В., представник позивача адвоката Колосінського І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Надбужжя Плюс» - адвоката Колосінського Ігоря Анатолійовича на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надбужжя Плюс» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим,

в с т а н о в и в:

В грудні 2019 року ТОВ «Надбужжя Плюс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, мотивуючи тим, що між ним та ОСОБА_1 09.01.2008 року було укладено договір оренди землі сільськогосподарського призначення, кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0163 за № 994, зареєстрований 17.06.2008 року строком на 5 років. В подальшому додатковою угодою № 754 строк дії цього договору змінено на 11 років.

Згідно п. 3.1 цього договору оренди землі після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

23.05.2019 ТОВ «Надбужжя Плюс» звернулося до орендодавця із листом- повідомленням з пропозицією поновити договір оренди цієї земельної ділянки, який вона отримала 05.06.2019. До листа-повідомлення було долучено додаткову угоду, в яких прописувались основні пункти договору.

Однак, на час подання позову від відповідача не надходили заяви ні про погодження, ні заперечення проти укладення додаткової угоди до договору, що змусило звернутись з відповідним позовом до суду.

Орендар не повідомляв ТОВ «Надбужжя Плюс» за рік до закінчення договору оренди про свій намір розірвати договір оренди землі.

Відповідач нібито виділяє землю для самообробітку, однак ТОВ «Надбужжя Плюс» вважає, що обробляти землю самостійно вона не буде. Вона не має ніякої агрономічного освіти, тобто не знає які гербіциди в якій кількості та для яких рослин необхідно застосовувати, не знає де, коли і скільки застосовувати фунгіцидів, дісікантов, різних мінеральних добрив, скільки, яких, для якої фази росту і багато інших найважливіших нюансів технології вирощування сільськогосподарських культур, зокрема застосування бору, сірки, цинку та інших мікроелементів і мінералів.

Відповідач не має спеціальних місць, передбачених законодавством України, для безпечного зберігання та застосування всіх вищезгаданих, але далеко не всіх перерахованих вище мінеральних і хімічних речовин, необхідних для обробки землі та посівів.

Відповідач не має ні посівного матеріалу, ні грунтообробляючої техніки, ні плугів, культиваторів, дискових борін, подрібнювачів залишків культурних рослин (кукурудза, соняшник тощо), також не має тракторів, комбайнів, сушарок для сушіння зерна, приміщення для зберігання самого врожаю, а також взагалі не мають ніяких оборотних коштів для ведення будь-якого агровиробництва навіть на майже двох гектарах землі.

Всі вище перераховані факти свідчать про те що відповідач самостійно обробляти землю не в змозі.

За наявними у ТОВ «Надбужжя плюс» відомостями в подальшому вона укладатиме неофіційний договір оренди землі, завуальований під найм техніки. При цьому не сплачуватимуться податки ні орендодавцем ні орендарем.

Просить визнати поновленим на новий строк укладений 09.01.2008 року між ТОВ «Надбужжя Плюс» та ОСОБА_1 договір оренди землі, кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0163 за № 994.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ТОВ «Надбужжя Плюс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення як безпідставну.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 09.01.2008 року було укладено договір оренди землі № 994 сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :04:001:0163, строком на 5 років між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 .. В подальшому, додатковою угодою № 754 строк дії цього договору змінено на 11 років.

Відповідно до п. 3.1 «Після закінчення строку цього договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії цього договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію».

23.05.2019 року позивач направив орендодавцеві лист-повідомлення, щодо поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди, яку відповідач отримала 05.06.2019 року.

Крім того ОСОБА_1 до матеріалів справи було долучено копію відповіді на лист - повідомлення про поновлення договорів оренди землі, зі змісту якої вбачається, що вона не бажає підписувати договір оренди землі на новий строк, яке нею було надіслано 16.05.2019 року та зареєстроване у журналі вхідних документів позивача під №18 (а.с. 29).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, орендодавець заперечив проти поновлення договору оренди, що випливає із заяв останньої, тому ТОВ «Надбужжя плюс» втратило своє право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону України "Про оренду землі").

Частиною третьою статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом України "Про оренду землі" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності), уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 цього Закону).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі").

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У подібних до встановлених апеляційним судом правовідносинах у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі N 594/376/17-ц(провадження N 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі N 530/212/17 (провадження N 14-330цс18), викладено висновки згідно з якими для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Строк дії оскаржуваного договору оренди відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України закінчився 17 червня 2019 року. Умовою припинення переважного права позивача на поновлення договору оренди землі відповідно до ст. 253 ЦК України, є наявність повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору в строк із 18 червня 2019 року по 18 липня 2019 року, однак обґрунтовані докази такого повідомлення відсутні.

Надана відповідачем копія заяви про відсутність наміру продовжувати строк договору оренди землі апеляційним судом до уваги не береться, оскільки в порушення вимог ст. 78 та ч.4 ст. 95 ЦПК України, не засвідчена в установленому законом порядку, а тому не може бути допустимим доказом повідомлення орендаря про заперечення у поновленні договорів оренди землі. Крім іншого, ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження направлення даної заяви орендарю, на самій заяві відсутні підпис посадової особи, штемпель або печатка ТОВ «Надбужжя Плюс», що б підтверджували її отримання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанцій про відмову у задоволенні позову є помилковим, а тому рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, а саме визнати договір оренди земельної ділянки поновленим, оскільки відповідачка ОСОБА_1 не надала доказів належного повідомлення позивача про заперечення продовження договору оренди з ТОВ «Надбужжя Плюс».

Відповідно до п. 1, 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вирішуючи даний спір суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав встановлених п. 1, 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Надбужжя Плюс» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Надбужжя Плюс» - адвоката Колосінського Ігоря Анатолійовича задовольнити.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 24 березня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Надбужжя Плюс» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим задовольнити.

Визнати поновленими на новий строк договір оренди землі № 994, укладений 09.01.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Надбужжя плюс" та ОСОБА_1 , який зареєстрований 17.06.2008 року.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Надбужжя Плюс» 4802,50 грн в рахунок відшкодування судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 червня 2021 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко