Справа № 740/2952/21 Провадження № 2-з/740/6/21
У Х В А Л А

27 травня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В своїй заяві заявник просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що він має намір подати позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому, зазначає, що наразі, приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса та вчиняються відповідні виконавчі дії щодо стягнення з заявника коштів з його заробітної плати. Існує ризик того, що до моменту вирішення справи в суді приватним виконавцем буде накладено арешт на інші рахунки в банках та вже проведене стягнення коштів із його заробітної плати в ТОВ «Чистий світ-Трейд», де він працює за трудовим договором, тим самим завдано буде збитків йому, які у разі задоволення його позовних вимог буде складно повернути.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви за наступних підстав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 129-1 Конституція України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки, з поданої заяви та доданих документів вбачається, що у ній мотивовано те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв`язку із відрахуваннями із заробітної плати заявника на користь стягувача, що може ускладнити поновлення його прав та інтересів, у разі задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, однак на підтвердження даних тверджень відповідні докази суду не подані, а тому є не доведеними, враховуючи що суду не надано доказів, що він отримує заробітну плату, на яку звертається стягнення.

Крім того, варто зауважити, що відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом зупиненням стягнення, на підставі виконавчого документа, у разі його оскарження боржником у судовому порядку.

Так, в даному випадку, суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого відбувається стягнення, оскаржується заявником в судовому порядку, адже вбачається, що заявник звернувся до суду із заявою до пред`явлення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Одночасно суд роз`яснює, що заявник не позбавлений можливості звернутись до суду із заявою про забезпечення позову разом з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.М. Карпусь