Номер провадження 2/225/662/2021
Єдиний унікальний номер судової справи225/3060/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р. м. Торецьк Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Скиба М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Юренко Ю.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою представника позивача - адвоката Юрченко Юрія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарнія" м. Торецька про визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Юренко Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" м. Торецька про визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани.

Провадження у справі відкрито 21.05.2021 р.

Заявлені вимоги обґрунтовує наступним.

ОСОБА_1 , працює на посаді лікаря - хірурга, завідувача хірургічним відділенням № 2 Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» м. Торецька (далі за текстом - КНП «ЦМЛ» м. Торецька).

Наказом КНП «ЦМЛ» м. Торецька № 3 від 25 березня 2021 року, за порушення підпункту 16 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» щодо заборони проведення державними та комунальними закладами охорони здоров`я планових заходів з госпіталізації, оголошено догану лікарю-хірургу, завідувачу хірургічного відділення № 2 Антіпову Г.В.

Підставою для видачі наказу № 3 від 25 березня 2021 року стала доповідна записка міського лікаря хірурга КНП «ЦМЛ» Біланова О.М., пояснювальна записка лікаря хірурга, завідувача хірургічного відділення № 2 Антіпова Г.В.

Представник позивача вважає, що винесений наказ є незаконним, оскільки 26 лютого 2021 року госпіталізація хворого відбулось з дотриманням посадових обов`язків, без створення чинників, за наявності яких могла б бути поставлена під загрозу заподіяння шкоди життю і здоров`ю пацієнта.

Крім того, вважає, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам трудового законодавства.

Зокрема, в наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини та дата вчинення проступку, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

В той же час оспорюваний наказ № 3 від 25 березня 2021 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містить фактичних та конкретних даних щодо причин накладення стягнення, не вказано суть порушень трудової дисципліни, які допустив в роботі позивач, не містять посилання на конкретні обставини вчинення порушення трудової дисципліни. Відповідачем не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудової дисципліни і шкідливими наслідками, які спричинило це порушення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, крім того зазначив, що в оскаржуваному наказі не зазначені суть правопорушення, дата його вчинення, на якій посаді в той час працював позивач, пункт посадової інструкції, Правил внутрішнього трудового розпорядку або нормативного-правового акту, який начебто порушив позивач. Щодо постанови КМУ від 09.12.2020 р. №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", є заборона щодо планових госпиталізацій, але є виключення, коли є загроза життю пацієнта. В даному випадку хворий потребував операції, на госпіталізацію позивач ОСОБА_1 його не направляв, це питання було вирішено хірургом поліклініки ОСОБА_3 . Вважає, що підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача немає. В посадовій інструкції не вказано що ОСОБА_1 може вирішувати питання госпіталізації, чого він і не робив.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, пояснив, що хворий був направлений на госпіталізацію хірургом поліклініки ОСОБА_3 . Хворий був оглянутий медичним директором ОСОБА_4 та головним міським хірургом ОСОБА_5 , останні сказали йому, що хворий плановий, але виписувати його не рекомендували, враховуючи його стан, та надали розпорядження оперувати. Стан хворого викликав велику небезпеку розвинення ускладнень, що є небезпечними для здоров`я. При цьому враховувався вік хворого за 70 років та те, що він проживає один. Хворий знаходився в ліжку в хірургічному відділенні. Медичним директором ОСОБА_4 та міським хірургом ОСОБА_6 було рекомендовано провести операцію., про що є записи в історії хворого. Він висловив свою думку, що можна поспостерігати за хворим на протязі доби та потім виписати, але існувала небезпека для життя хворого у разі розвинення ускладнень.

Позивач виконав розпорядження адміністрації та провів операцію. З наказом про заборону планових операцій він був ознайомлений. Хворий перебував в ургентному стані , тобто він потребував термінової госпіталізації. Про це письмово записано в історії хвороби. На той час позивач перебував на посаді завідувача хірургічним відділенням №2, наразі він черговий хірург. В направленні на госпіталізацію було зазначено про ургентний стан хворого.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначила, що наказ сформулюваний лаконічно, містить посилання на п. 3 постанови КМУ від 09.12.2020 р. №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2", щодо заборони планових операцій. Планову госпіталізацію хворого здійснено позивачем. Крім того зазначила, що до початку проведення операції необхідно повідомити адміністрацію, а коли хворий був вже підготовлений до операції, адміністрація вимушена була надати дозвіл на проведення операції.

Крім того, представником відповідача наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що КНП «Центральна міська лікарня» м. Торецьк заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивач в порушення наказу КНП «ЦМЛ» №276 від 10.11.2020 р. «Про встановлення карантину», підпункту 16 пункту 3 постанови КМУ№ від 09.12.2020 р. №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2", правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КНП «ЦМЛ» м. Торецьк, посадової інструкції завідувача хірургічного відділення №2, затвердженої 02.11.2020 р. директором КНП «ЦМЛ», здійснив планову госпіталізацію та прооперував 26.02.2021 року хворого.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Між позивачем та відповідачем склались правовідносини, що регулються КзПП України.

З матеріалів справи вбачається, що Наказом КНП «ЦМЛ» м. Торецька № 3 від 25 березня 2021 року, за порушення підпункту 16 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» щодо заборони проведення державними та комунальними закладами охорони здоров`я планових заходів з госпіталізації, оголошено догану лікарю-хірургу, завідувачу хірургічного відділення № 2 Антіпову Г.В. (а.с. 6)

Підпункт 16 пункту 3 постанови КМУ від 09.12.2020 р. №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (станом на 24.02.2021 р.) передбачає, що з 24 лютого 2021 року натериторії України встановлюється "жовтий" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється:

проведення державними та комунальними закладами охорони здоров`я планових заходів з госпіталізації, крім:

надання медичної допомоги внаслідок ускладненого перебігу вагітності та пологів;

надання медичної допомоги вагітним, роділлям, породіллям, новонародженим;

надання медичної допомоги у спеціалізованих відділеннях закладів охорони здоров`я пацієнтам з онкологічними та пульмонологічними захворюваннями;

надання паліативної медичної допомоги у стаціонарних умовах;

надання планової медичної допомоги закладами охорони здоров`я національного рівня, що надають третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу, за умови дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів;

проведення інших невідкладних і термінових заходів з госпіталізації, якщо внаслідок їх перенесення (відтермінування) існує значний ризик для життя або здоров`я людей.

Згідно наказу КНП «Центральна міська лікарня» м. Торецьк від 10.11.2020 р. №276, на виконання Поставнови КМУ від 22.07.2020 р. №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2", відповідно до якого забороняється проведення планових заходів з госпіталізації, крім надання медичної допомоги внаслідок ускладненого перебігу вагітності та пологів, надання медичної допомоги вагітним, роділлям, породіллям, новонародженим, надання медичної допомоги пацієнтам з онкологічними захворюваннями, надання паліативної медичної допомоги у стаціонарних умовах, проведення інших невідкладних термінових заходів з госпіталізації, якщо внаслідок їх перенесення (відтермінування) існує значний ризик для життя або здоров`я людей (п.1) (а.с. 23).

З Посадової (робочої) інструкції завідувача хірургічного відділення №2 затвердженої директором УНП «ЦМЛ» Халаімовим С.В. 02.11.2020 р., а саме з п. 1.2 розділу 1 Інструкції вбачається, що у своїй роботі завідувач хірургічного відділення керується чинним законодавством України про охорону здоров`я, кодексом законів про працю та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я.

Відповідно до п. 4.1 розділу 4 Інструкції завідувач хірургічного №2 відділення несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України за виконання своїх обов`язків та лікувально-діагностичну і протиепідемічну роботу в закладі. В пункті 4.2. розділу 4 Інструкції зазначено, що критеріями оцінки діяльності є якісне та ефективне надання медичної допомоги хворим, профілактична та реабілітаційна робота та показники діяльності відділення в порівнянні з нормативними, середньо міськими, середньо обласними та середніми по країні.

З вказаною посадовою інструкцією ОСОБА_1 ознайомлений 02.11.2020 р. (а.с. 34)

В листі Департаменту охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації від 28.05.2021 р. №131/01-32 направлений на адресу ОСОБА_7 , значено, що регулювання механізму взаємодіє пацієнта, лікаря, який направляє пацієнтів та медичних працівників, що здійснюють медичне обслуговування за направленням визначене Порядком направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я та фізичних осіб-підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та надають медичну допомогу відповідного виду, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 лютого 2020 року №586, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 березня 2020 року за №235/34518 та розробленим у закладах охорони здоров`я відповідних напрямків Порядком направлення на госпіталізацію пацієнтів. У разі виникнення питання щодо госпіталізації, рішення приймає керівник, посадові особи, черговий лікар, лікар приймального відділення закладу охорони здоров`я. Завдання та обов`язки посадових осіб визначаються у посадових інструкціях відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників Випуск 78 Охорона здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29.03.2002 №117, погодженого Міністерством праці та соціальної політики України за відповідними напрямками роботи закладів охорони здоров`я. (а.с. 31-32)

Згідно витягу з наказу по міському територіальному медичному об`єднанню №22 від 02.01.1996 року, ОСОБА_1 лікаря-хірурга хірургічного відділення №1 призначено з 02.01.1996 року завідувачем хірургічного відділення №1 і дозволено сумісництво на 0,5 ставки лікаря-хірурга по хірургічному відділенню №1 з 02 січня по 31 грудня 1996 року. (а.с. 40)

Згідно копії витягу з наказу КНП «Центральна міська лікарня» №213-к від 02.11.2020 року, ОСОБА_1 , завідувача хірургічного відділення, переведено на посаду з 02.11.2020 р. в хірургічне відділення №2 завідувачем хірургічного відділення №2. Робочий тиждень на 1.0 ст. 38,5 годин. (а.с. 41)

В КНП «Центральна міська лікарня» м. Торецьк діють Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» м. Торецьк, схвалені на загальних зборах трудового колективу КНП «Центральна міська лікарня» м. Торецьк, протокол №1 від 09.01.2019 р. (а.с. 42-44)

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем, необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Разом з тим, оспорюваний наказ № 3 від 25 березня 2021 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не містить фактичних та конкретних даних щодо причин накладення стягнення, не вказано суті порушення трудової дисципліни, які допустив в роботі позивач, не містять посилання на конкретні обставини вчинення порушення трудової дисципліни, дату вчинення такого порушення.

З огляду на наведене наказ не відповідає встановленим вимогам, оскільки відповідно до його змісту неможливо ідентифікувати за який дисциплінарний проступок на позивача накладено стягнення у вигляді догани.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна сторона за ч.1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

При прийнятті рішення судом також враховуються правові висновки викладені у поставнові Верховного суду по справі № 756/9671/16 від 26.092.2019 р., а саме, що в силу ст. 147,149 КЗпП України у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця.

В судовому засіданні представник відповідача стверджував, що саме позивачем було проведено планову госпіталізацію хворого 26.02.2021 р.

Разом з тим будь-яких доказів, що госпіталізацію проведено за усним чи письмовим розпорядженням саме позивача, відповідачем суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з доповідної записки медичному директору Драгомерецькому М.М. міського хірурга ОСОБА_5 , 26.02.2021 р. ОСОБА_8 був госпіталізований до хірургічного відділення №2, направив хірург ОСОБА_3 за електронним направленням ургентне. Обстеження виконанні амбулаторно 26.02.2021 р. об 11.00 год. хворий оглянутий медичним директором та міським хірургом. Пацієнт підлягає оперативному лікуванню в плановому порядку при наявності показань.

Завідувача хірургічним відділенням ОСОБА_1 попереджено про недопустимість порушення постанови та наказів та недопущення подібних ситуацій на майбутнє. (а.с. 27).

Регулювання механізму взаємодії пацієнта, лікаря, який направляє пацієнтів та медичних працівників, що здійснюють медичне обслуговування за направленням визначене Порядком направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я та фізичних осіб-підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та надають медичну допомогу відповідного виду, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 лютого 2020 року №586, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 березня 2020 року за №235/34518 (далі - порядок ).

Відповідно до п. 1-2 розділу ІІ порядку ініціатор направлення приймає рішення про направлення на підставі оцінки стану здоров`я пацієнта, наявності медичних показань для отримання відповідних послуг, відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я та з урахуванням порядків надання медичної допомоги відповідного виду. Направлення здійснюється для забезпечення отримання пацієнтом медичних послуг в амбулаторних або стаціонарних умовах, медичних послуг, що надаються виїзними бригадами, проведення лабораторних, інструментальних або функціональних досліджень.

Відповідно до п. 4 цього ж розділу порядку направлення на отримання медичних послуг в стаціонарних умовах (далі - госпіталізація) здійснюється за наявності таких підстав:

1) гостре захворювання та/або стан, травма, опіки, відмороження, отруєння, загострення хронічного захворювання, що потребує оперативного лікування або цілодобового інтенсивного лікування чи спостереження;

2) потреба в стаціонарній паліативній допомозі;

3) ускладнений перебіг вагітності та пологи;

4) проведення протирецидивного курсу лікування чи медичної реабілітації, у разі неможливості надання відповідних послуг в амбулаторних умовах;

5) необхідність у застосуванні високоспеціалізованих, високотехнологічних методів діагностики та лікування, що не можуть проводитись в амбулаторних умовах;

6) переведення пацієнта, якого госпіталізовано до одного суб`єкта господарювання, на медичне обслуговування в стаціонарних умовах до іншого суб`єкта господарювання.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ порядку виконавець направлення здійснює медичне обслуговування за направленням відповідно до медичних показань та стану здоров`я пацієнта із урахуванням вимог, передбачених цим Порядком. Виконавець направлення забезпечує процес надання медичних послуг за відповідним направленням з урахуванням вимог підпунктів 5-7 пункту 10 цього розділу.

Відповідно до п. 10 цього ж розділу порядку медичні послуги за направленням не надаються у випадках, якщо:

1) суб`єкт господарювання не має права або можливості надавати відповідні послуги згідно із законодавством та ліцензією на право провадження господарської діяльності з медичної практики;

2) пацієнт уже отримав послуги за цим направленням;

3) направлення є відкликаним ініціатором направлення;

4) закінчився строк дії направлення;

5) під час попереднього огляду пацієнта лікар встановив, що пацієнт не потребує надання медичних послуг за направленням або має медичні протипоказання до таких послуг;

6) пацієнт не надає згоду на медичне втручання для отримання послуги за направленням, крім випадків, коли відповідно до закону така згода не вимагається;

7) пацієнт не виконує медичних приписів або правил внутрішнього розпорядку суб`єкта господарювання, за умови, що це не загрожуватиме життю хворого і здоров`ю населення.

Суд звертає увагу, що відповідно до доповідної записки міського хірурга ОСОБА_5 , яка зазначена в наказі про накладення на позивача дисциплінарного стягнення як одна з підстав, хворий 26.02.2021 р. був госпіталізований за направленням хірурга ОСОБА_9 .

Згідно інформації щодо конкретного випадку, складеного ОСОБА_1 на ім`я медичного директора КПН «ЦМЛ» м. Торецька ОСОБА_4 , ОСОБА_1 зазначив, що 26.02.2021 р. о 10.00 год. в хірургічне відділення №2 госпіталізований хворий Г. У відділенні хворий оглянутий міським хірургом ОСОБА_5 , медичним директором ОСОБА_4 . Вони дозволили оперувати хворого. Він в свою чергу виконав рекомендації міського хірурга та медичного директора, що вказана в історії хвороби. (а.с. 28).

На вказаному документі міститься запис, зроблений медичним директором ОСОБА_4 , в якому зазначено, що оперативне втручання дозволено у зв`язку із тим, що хворий був підготовлений до оперативного втручання, поголена пахова ділянка, виконана премедикація, підготовлена та помита оперативна бригада. Заборона даного планового оперативного втручання на етапі, коли про нього стало відомо адміністрації лікарні, була недоцільна, бо могла призвести до психічного травмування хворого та виникнення конфліктної ситуації. (а.с. 28).

При оцініці доводів відповідача про те, що госпіталізований 26.02.2021 р. хворий не потребував невідкладних термінових заходів з госпіталізації, суд зазначає, наступне.

Відповідно до доповідної записки міського хірурга ОСОБА_5 26.02.2021 р. пацієнт госпіталізований до хірургічного відділення на підставі направлення з ургентним пріорітетом. Разом з тим далі ОСОБА_5 зазначає, що пацієнт підлягає оперативному лікуванню в плановому порядку при наявності показань.

В судовому засіданні, позивач, який також є лікарем-хірургом зазначав, що направлення пацієнта було ургентним (невідкадним) та у разі непроведення операції існувала загроза розвитку ускладнень які могли поставити під загрозу життя та здоров`я пацієнта.

Суд позбавлений можливості самостійно визначити за наявними в матеріалах справи документами, які містять діагноз хворого, чи на момент госпіталізації він перебував у такому стані, що потребував невідкладних термінових заходів з госпіталізації, оскільки не володіє відповідними спеціальними знаннями у галузі медицини.

Відповідач, на якого в силу вищенаведених норм закону покладено обов`язок доведення правомірності накладення на позивача дисциплінарного стягнення, не надав суду доказів, які б усували таку невизначеність, зокрема, висновку медичної комісії, щодо цього конкретного випадку, тощо.

Клопотань про призначення судово-медичної експертизи учасниками справи також заявлено не було.

Разом з тим, наявні у матеріалах справи докази дають підстави суду дійти висновку, що хворий був госпіталізованй до стаціонарного хірургічного відділення для надання медичних послуг на підставі ургентного (невідкладного) направлення хірурга ОСОБА_9 , а саме оперативне втручання вподальшому здійснено позивачем лише після надання відповідної згоди медичним директором ОСОБА_4 , якому відповідно до посадової інструкції позивач підпорядкований.

З огляду на наведне суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що госпіталізацію хворого було здійснено на підставі усного чи письмового розпорядженя позивача, оскільки матеріали справи відповідних доказів не містять.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях позивача.

Також суд погоджується з доводами представника позивача про те, що наказ про притягнення відповідача до дисциплінарної відповідальності не містить відомостей про те, які конкретні дії позивача відповідач кваліфікував, як порушення трудової дисципліни, дату та обставини за яких вони були вчинені.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання наказу відповідача №3 від 25.03.2021 р. про накладення на позивача дисциплінарного стягнення незаконним.

Водночас, щодо вимоги позивача про скасування наказу про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така вимога не підлягає задоволенню з огляду на її не відповідність визначеним законом способам захисту порушеного права та відсутності у суду компетенції на втручання у внутрішню діяльність відповідача.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача - адвоката Юрченко Юрія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 (місіце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарнія" м. Торецька (м. Торецьк, вул. Центральна, 55, ) про визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани - задовольнити частково.

Наказ Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" м. Торецька №3 від 25 березня 2021 року "Щодо винесення догани", яким оголошено догану ОСОБА_1 визнати незаконним.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" м. Торецька на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.06.2021 р.

Суддя: М.М. Скиба