Справа № 362/5728/20
Провадження № 2/362/1030/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Яренко Н.М.,

розглянувши у м. Василькові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний експорно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, що 29.09.2016 р. між АТ«Державний експорно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту. Згідно умов цього договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом не більше 10000 грн., та оплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 30% річних, а відповідач в свою чергу зобов`язався сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані.

Відповідач зобов`язання за договором не виконує належним чином та систематично порушує його умови, у зв`язку з чим станом на 06.10.2020 р. виникла заборгованість загальною сумою 18415 грн. 80 коп., яка складається з наступного: суми простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 9936 грн. 94 коп., суми заборгованості за процентами в сумі 5705 грн. 23 коп., пені пені нарахованої на прострочену заборгованість за процентами 766,20 грн., пені нарахованої на прострочену заборгованість за кредитом 2007,43 грн. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає. Просив стягнути вказану заборгованість.

Ухвалою судді від 04.03.2021 р. у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в призначений час в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.09.2016 р. між АТ«Державний експорно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір № /165-5-16 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту. Згідно умов цього договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом не більше 10000 грн., та оплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 30% річних.

Станом на 06.10.2020 р. виникла заборгованість загальною сумою 18415 грн. 80 коп., яка складається з наступного: суми простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 9936 грн. 94 коп., суми заборгованості за процентами в сумі 5705 грн. 23 коп., пені пені нарахованої на прострочену заборгованість за процентами 766,20 грн., пені нарахованої на прострочену заборгованість за кредитом 2007,43 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Позивач з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також - заборгованість за простроченими відсотками.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів укладеного між сторонами кредитного договору наявність заборгованості по ньому, і з урахуванням того, що відповідачем заборгованість в розмірі 18 415,80 грн за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, вона підлягає стягненню у судовому порядку, отже вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 16, 526, 530, 549, 611, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, 277-279, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства «Державний експорно-імпортний банк України» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експорно-імпортний банк України», , заборгованість в розмірі 18415,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експорно-імпортний банк України», , 2102,00 (дві тисячі сто дві) грн., в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко