Дата документу 31.05.2021 Справа № 310/9119/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/9119/20 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1888/21 Кошева О.А.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого:Бєлки В.Ю.
Суддів:Гончар М.С. Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10 травня 2018 року між відповідачкою та АТ КБ «ПриватБанк» було підписано заяву № б/н з метою надання банківських послуг.

Вказує, що цією заявою відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

На підставі договору надання банківських послуг ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 10 000 грн.

Вказує, що відповідач своєчасно та належним чином не виконує умови кредитного договору, не повернула своєчасно банку грошові кошти, у зв`язку із чим станом на 14 жовтня 2020 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 099 грн. 98 коп., яка складається з: 11 378 грн. 15 коп. заборгованість за тілом кредиту, 4 110 грн. 23 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 1611 грн. 60 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит.

В добровільному порядку відповідач заборгованість за кредитним договором не сплачує.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 травня 2018 року у загальному розмірі 17 099 грн. 98 коп. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 лютого 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 10 травня 2018 року у розмірі 11 378 грн. 15 коп., що складається із заборгованості за кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1 399 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Крилова О.Л. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи та надані докази. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про відмову у стягненні відсотків по кредиту, оскільки відсоткова ставка була визначена сторонами при укладенні договору, про що зазначено у довідці, підписаної клієнтом. Просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволені позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України в суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 10 травня 2018 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилася у письмовому вигляді та зобов`язалася регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку www.рrіvаtbаnk.uа, що підтверджується її особистим підписом у анкеті-заяві. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 14 жовтня 2020 року становить 17 099 грн. 98 коп., яка складається з: 11 378 грн. 15 коп. заборгованість за тілом кредиту, 4 110 грн. 23 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 1611 грн. 60 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит.

Задовольняючи часткового позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив з того, що вважав доведеним факт отримання відповідачем кредитних коштів та їх неповернення. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд виходив з того, що банком не доведено факту укладання договору позики саме на тих умовах, на які посилається позивач.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що Умови та правила надання банківських послуг, надані позивачем, ОСОБА_1 не підписані, а отже колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банком не доведено належними доказами з якими саме умовами погоджувалась відповідач.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Умови та правила надання банківських послуг мають мінливий характер, а тому їх редакцію, надану позивачем, не можна вважати частиною спірного кредитного договору.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.

Колегія суддів також вважає законними висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, оскільки погоджується з тим, що розмір заборгованості за тілом кредиту, заявлений банком, є необґрунтованим.

З аналізу розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідача, наданих банком, вбачається, що банк самостійно збільшував розмір основної заборгованості, списуючи з рахунка відповідачки відсотки за використання кредитного ліміту, комісію за обслуговування (членський внесок), проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Отже, списуючи вказані платежі з кредитного ліміту, банк штучно збільшував заборгованість відповідача.

Колегія суддів також вважає законною відмову суду в стягненні з відповідачки суми заборгованості за відсотками та відсотками нарахованими на прострочений кредит.

В апеляційній скарзі банк посилається на довідку про надання інформації щодо умов кредитування як на доказ погодження сторонами відсоткової ставки за кредитом.

Однак, дана довідка містить як умови кредитування за типами кредитного продукту «Універсальна» та «Універсальна Голд», умови яких є відмінними, а з наданих банком матеріалів неможливо встановити яку саме картку отримала відповідач.

Окрім того, в Довідці вказано, що процентна ставка по картці «Універсальна» складає 43,2% річних, а по картці «Універсальна Голд» - 42%, а також процентну ставку на прострочений кредит 86,4% та 84% відповідно.

В той час як розрахунок заборгованості здійснений виходячи з відсоткової ставки і 42%, і 43,2%, та на прострочений кредит за ставкою 86,4% та 84%.

Тобто розрахунок заборгованості не відповідає жодному з типів кредитного продукту, які вказані у Довідці, наданій банком.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 лютого 2021 у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 31 травня 2021 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: М.С Гончар

Е.А. Онищенко