ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

16 червня 2021 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевська Л.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишова Олена Анатоліївна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишова Олена Анатоліївна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності.

Ухвалою суду від 26.05.2021 позовну заяву було залишено без руху, але 11.06.2021 року представником позивача направлено на адресу суду заяву у відповідь на ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

14 червня 2021 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.08.2021 року.

11 червня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову в даній справі, в якій просив накласти арешт на майно, а саме: на будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що заявник має підстави боятися, що при отриманні відповідачем свідоцтва про право на спадщину, відповідач може відчужити спірний будинок на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. Незастосування заходів забезпечення позову може у подальшому потягти відчуження нерухомості, неможливість та ускладненість при виконанні судового рішення, що має наслідком порушення права на справедливий судовий розгляд, оскільки за змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення суду є складовою, невід`ємною частиною судового розгляду.

В судове засідання сторони не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши заяву та надані до неї матеріали, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у квітні 2021 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано до суду позов до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Київської області Чернишова Олена Анатоліївна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності, в якому просить суд: - встановити факт проживання однією сім`єю з 1978 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 з ОСОБА_4 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 .

14 червня 2021 року ухвалою суду провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предметом спору є право власності на майно, яке представник позивача просить обтяжити.

Суд вважає, що застосування заявлених представником позивача заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача. Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, відповідач отримавши свідоцтво про право на спадщину зможе здійснити відчуження майна на користь інших осіб, що призведе до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист його прав, так як у разі вибуття зазначеного майна з власності відповідача, позивачу не можливо буде зареєструвати на своє ім`я право власності на присуджене їй за рішенням суду майно.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору, по суті, не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, заявлені представником позивача заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими ним позовними вимогами.

Враховуючи предмет даного позову, наведені представником позивача докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе заяву про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст. ст. 149 - 151 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Копію ухвали про забезпечення позову направити заявнику та іншим особам, яких позивач вказує як майбутніх учасників справи, а також державному (приватному) виконавцю - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

У відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська