Провадження № 2/219/3519/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2021 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Орищиної І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 04 липня 2009 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 19. Від даного шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини з кінця червня 2020 року припинені. Спільне господарство разом не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того сторонами запропоновано надати пояснення по суті справи та усі наявні в них докази.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Розгляд справи просила проводити за її відсутністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовної заяви та розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 04 липня 2009 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 19, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Після одруження дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спору про її місце проживання немає.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спору про його місце проживання немає.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК).

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки примирення між сторонами не можливе, сторони подружніх відносин не підтримують, сім`я фактично не існує та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.

На підставі ч.1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на викладене, на підставі статей 104, 105, 110 Сімейного кодексу України, керуючись статтями ст.7, 12, 13, 76, 141, 263, 264, 265, 272, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 04 липня 2009 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 19, між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - розірвати. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_4 ) з державного бюджету 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн. 00 коп. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (паспорт серії НОМЕР_5 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання або проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Т.В. Давидовська 01.12.2021