Справа № 301/2043/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю представника відповідача Пітуха В.І., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Іршавського районного суду від 30 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 253686,60 грн.

Заочним рішенням Іршавського районного суду від 30.11.2020 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 253686,60 грн. боргу, а також 2143,60 грн. судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 07 травня 2021 року подав заяву про перегляд заочного рішення суду.

Заяву мотивовано тим, що 16.04.2021 року згідно рекомендованого листа №563 на поштову адресу ОСОБА_2 надійшла судова повістка Іршавського районного суду по цивільній справі №301/309/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа П.М. та ОСОБА_6 , про визнання договору недійсним. 19.04.2021 року між ОСОБА_2 та адвокатом Пітух В.І. укладено Договір №19/04-21 про надання правової допомоги. Згідно відомостей, що містяться на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень представнику за договором стало відомо про факт ухвалення Іршавським районним судом Закарпатської області заочного рішення від 30.11.2020 року по справі №301/2043/20, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 253686,60 грн. 29 квітня 2021 року представник відповідача ознайомився з матеріалами цивільної справи №301/2043/20 та отримав копію заочного рішення від 30.11.2020 року по даній справі.

Згідно матеріалів судової справи вбачається, що позивач подав позовну заяву, у відповідності до якої вказує, що 07 липня 2020 року відповідач взяв у нього у борг 9000 доларів США для оформлення документів щодо купівлі-продажу позивачем торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про що надав відповідну розписку. 11 вересня 2020 року позивачем на адресу ОСОБА_2 рекомендованим листом із повідомленням про вручення було направлено вимогу про повернення суми боргу від 10.09.2020 року протягом тридцяти днів від дня пред`явлення даної вимоги. Однак, до цього часу сума боргу відповідачем не повернута, він уникає спілкування з даного приводу, що є свідченням небажання відповідача повернути борг.

Ухвалою Іршавського районного суду від 12.10.2020 року відкрито провадження по справі і повісткою від 12.10.2020 року здійснено виклик відповідача на судове засідання, призначене на 05.11.2020 року. Згідно поштового повідомлення про відправлення рекомендованого листа №289, відповідач отримав судову повістку 27.10.2020 року. 05 листопада 2020 року ухвалою Іршавського районного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Повісткою від 05.11.2020 року здійснено виклик відповідача на судове засідання, призначене на 30.11.2020 року. Згідно поштового повідомлення про відправлення рекомендованого листа №761, відповідач отримав судову повістку 16.11.2020 року. Згідно довідки Іршавського районного суду від 30.11.2020 року, фіксація судового засідання 30.11.2020 року не проводилась, у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. Заочним рішенням Іршавського районного суду від 30.11.2020 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто заборгованість з ОСОБА_2 в сумі 253686,60 грн. З поштового повідомлення про відправлення рекомендованого листа №476 вбачається, що відповідач отримав заочне рішення суду 23.12.2020 року. Таким чином, Іршавським районним судом вирішено справу всього за два судових засіданнях, одне з яких не проводилось. Суд позбавив відповідача надати заперечення проти позову, не з`ясував природу наданої розписки та не з`ясував чи відповідач дійсно отримував надіслану кореспонденцію суду.

Відповідач заперечував проти заочного рішення Іршавського районного суду від 30.11.2020 року, вважав його незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено без повного з`ясування обставин справи. Судом першої інстанції при постановленні заочного рішення та задоволенні позовних вимог порушено основні принципи цивільного судочинства, зокрема: гласність та відкритість судового процесу; верховенство права; змагальність сторін. Із повним текстом заочного рішення представник відповідача ознайомився 29 квітня 2021 року. Просив суд врахувати наступні поважні причини для поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення. Відповідач не був повідомлений про дату та час розгляду справи, оскільки в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про отримання судових повісток, де проставлені підписи, які не відповідають підпису відповідача ОСОБА_2 . Останній не володіючи спеціальними знаннями у сфері права не подав належного відзиву та своєї позиції по даній справі, він не отримував копії заочного рішення Іршавського районного суду, оскільки у доказі про отримання не його підпис, а у вказаний період він перебував на стаціонарному лікуванні. Зокрема, в період розгляду судової справи протягом листопада-грудня 2020 року відповідач ОСОБА_2 перебував на лікуванні в кардіодиспансері м. Ужгорода та сімейного лікаря Іршавського центру первинної медичної допомоги.

Додатковими обставинами для поновлення пропущеного процесуального строку та подачі заяви про перегляд заочного рішення з пропуском строку просив врахувати наступне.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року №215, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, з 12.03.2020 року по 03.04.2020 року (продовжено до 22.06.2020 року) на всій території України встановлено карантин. Відповідно до заяви Голови Ради Суддів України щодо карантинних заходів, яка була розміщена 11.03.2020 року на офіційному веб-сайті Ради суддів України, розміщено звернення до громадян щодо утримання від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та щодо утримання від відвідин суду, якщо у громадян є ознаки будь-якого вірусного захворювання. В період розгляду даної справи, а саме жовтень-листопад діяли карантинні обмеження, зокрема і в судах. Згідно Постанови КМУ від 13.10.2020 року №956 «Про внесення змін до постанови КМУ від 22 липня 2020 р. №641, внесено зміни до постанови КМУ від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, прийнято рішення щодо продовження дії карантину до 31 грудня 2020 року. Таким чином, об`єктивними обставинами неможливості як участі в судових засіданнях, так і можливості оскарження заочного рішення, слугували введені карантинні обмеження.

Також при ухваленні заочного рішення судом не враховано наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 07 липня 2019 року між сторонами було укладено договір позики грошових коштів, при цьому копію такої договору суду не надано. До позовної заяви долучено розписку від 07 липня 2020 року, надану ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 9000 доларів США в рахунок придбання позивачем торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та зобов`язався здійснити дооформлення необхідних документів для укладення майбутнього договору купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна на користь позивача. Таким чином вказаний документ не містить ознак договору позики грошових коштів, а є договором завдатку. Також вказана розписка не містить змісту на дату повернення вказаної суми. Заочним рішенням Іршавського районного суду від 30.11.2020 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 253686,60 грн. Суд у рішення констатував, що оскільки доказів щодо оформлення між сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна не має, отже, між сторонами був укладений договір позики, а кошти у сумі 9000 доларів США підлягають поверненню. Відповідач з моменту укладення договору і по даний час не повернув борг позивачу. Однак такі висновки є хибними та не відповідають обставинам справи. В матеріалах цивільної справи міститься розписка від 07.07.2020 року надана ОСОБА_2 . ОСОБА_1 в тім, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_7 в борг грошову суму в розмірі 9000 доларів США готівкою. Грошова сума отримана ОСОБА_2 в рахунок придбання ОСОБА_1 нерухомого майна - торгівельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Розписка також містить зобов`язання ОСОБА_2 дооформити необхідні документи для укладення договору купівлі-продажу торгівельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на користь ОСОБА_1 . Вказана розписка не містить обов`язку повернення вказаної суми ОСОБА_2 , оскільки вона оформлена як завдаток для укладення в майбутньому договору купівлі-продажу нерухомого майна. Таким чином природа наданої відповідачем позивачу розписки є отримання завдатку в рахунок укладення в майбутньому правочину по відчуженню нерухомого майна та обов`язок вчинити відповідачем певні дії.

Що стосується посилання суду в своєму рішенні на ту обставину, що між сторонами не укладено договору купівлі-продажу нерухомого майна, а отже між сторонами був укладений договір позики, а кошти у сумі 9000 доларів США підлягають поверненню, то відповідач в наданій розписці взяв на себе зобов`язання здійснити дооформлення необхідних документів для укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна на користь позивача. Дане зобов`язання повністю виконано відповідачем, а договір купівлі-продажу не укладено з вини позивача, що засвідчують наступні обставини. ОСОБА_2 отримав 07.07.2020 року суму 9000 доларів США як завдаток в рахунок укладення в майбутньому договору купівлі-продажу торгівельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Предметом купівлі-продажу виступало нерухоме майно: торговий комплекс «Синявка» загальною площею 238,40 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0649 га за кадастровим номером :02:001:0032, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно перебувало в іпотеці ВАТ «Електрон Банк», що підтверджується іпотечним договором №б/н, посвідченим 12.10.2005 року приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Рацин В.Ф. за реєстровим номером 26, з наступними змінами та доповненнями. Отримавши суму завдатку, відповідач здійснив повне погашення кредиту та отримав від банку, як іпотекодержателя, документи про вилучення заборони та іпотеки щодо нерухомого майна та оригінали правовстановлюючих документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу. Зокрема, листами від 24.07.2020 року №24.07.20/1 та №24.07.20/2 ВАТ «Електрон Банк», адресованих приватному нотаріусу ОСОБА_8 , банк вказував на факт погашення кредитного договору та просив припинити обтяження: заборону та іпотеку щодо земельної ділянки та торгівельного комплексу. Витягами від 30.07.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Рацином В.Ф. припинено обтяження заборони та іпотеки відносно торгівельного комплексу та земельної ділянки. Вчинивши необхідні дії, а саме погасивши кредит, отримавши оригінали правовстановлюючих документів та припинивши обтяження щодо нерухомого майна, ОСОБА_2 в домовлений час з позивачем в серпні 2020 року, прибув до приватного нотаріуса Гецко А.І. з метою укладення договору купівлі-продажу. Однак, позивач не з`явився в обумовлений час до приватного нотаріуса, почав уникати зустрічей з відповідачем, а в подальшому направив письмову вимогу про повернення суми завдатку. Вказані обставини можуть бути підтверджені приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Гецко А.І. як свідком.

Таким чином наведені обставини засвідчують, що відповідач вчинив всі необхідні дії для укладення договору купівлі-продажу, а його відсутність на момент розгляду даної справи обумовлена діями позивача та його недобросовісною поведінкою. Враховуючи наведене суд першої інстанції при ухваленні заочного судового рішення не врахував дані обставини та ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення у справі. Вважав, що наведені підстави щодо не отримання судових повісток та оскаржуваного рішення, неможливості відповідачем особисто дати пояснення по справі, обґрунтованості наведених підстав є поважними та достатніми підставами для скасування заочного рішення суду.

Просив визнати причини пропуску процесуального строку поважними, поновити строк перегляду заочного рішення Іршавського районного суду від 30.11.2020 року по справі №301/2043/20, скасувати заочне рішення суду від 30.11.2020 року та справу призначити до розгляду в загальному порядку.

24 травня 2021 року представником позивача ОСОБА_9 подано клопотання про відмову у поновленні строку перегляду заочного рішення суду від 30.11.2020 року. Подана відповідачем заява про перегляд заочного рішення мотивована тим, що відповідач відповідного рішення не отримав, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні. В той же час відповідач згідно поштового повідомлення отримав відповідне рішення 23.12.2020 року коли перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної картки, заповненої лікарем поліклінічного відділення Іршавської РЛ і така не містить даних щодо направлення хворого у стаціонар у зазначений період. Наявні дані щодо перебування ОСОБА_2 на лікуванні із 31.11.2020 року, тобто вже після винесення відповідного рішення. Представником відповідача не надано доказів, що ОСОБА_2 не був у належний спосіб повідомлений про розгляд справи, в тому числі підготовче засідання та засідання по справі, а також не наведено поважних причин, через які ОСОБА_2 не з`явився до суду чи був позбавлений можливості заявити клопотання про відкладення розгляду справи, якщо такі причини в нього були. Не зрозумілим є і те, які причини перешкоджали ОСОБА_2 протягом більше 4 місяців після отримання копії відповідного рішення його оскаржити. Наведені представником відповідача підстави для поновлення строку перегляду заочного рішення, який для відповідача закінчився 23.01.2021 року, не є поважними та не обґрунтовують таке тривале зволікання із його оскарженням за умови наявності підстав для незгоди із його змістом. Тим паче не може бути такою підставою відсутність спеціальних знань у галузі права. Відповідач не подавав відзив на позовну заяву у визначений законом та ухвалою суду строк. Так, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про право на подання відзиву, таким не скористався, будь-яких доказів суду не подав. Просив відмовити у поновленні стороні відповідача строку для перегляду заочного рішення суду від 30.11.2020 року, оскільки такий пропущено на строк більше 4 місяців із підстав, що не мають поважного характеру та порушують принцип правової визначеності.

Також 24 травня 2021 року представником позивача подано заперечення щодо заяви про перегляд заочного рішення суду від 30.11.2020 року.

Зазначає, що представник відповідача посилається на те, що між сторонами не було укладено договору позики, відповідні кошти було надано на виконання договору між ними в якості завдатку. В той же час відповідач не заперечує того, що відповідні кошти фактично ним отримані від позивача у борг, про що свідчить відповідна розписка, яку він надав позивачеві, однак вказує, що ці кошти це завдаток, та вважає, що відповідний документ є договором завдатку. Разом з тим, суд вже надавав відповідній розписці правову оцінку, а якогось нового доказу, який би свідчив про укладення договору завдатку (власне договір завдатку, який повинен бути підписаний обома сторонами у письмовій формі із зазначенням того, яке зобов`язання забезпечується завдатком, на яких умовах тощо) відповідач суду не надає, що свідчить про відсутність такого договору та необгрунтованість відповідної заяви про перегляд заочного рішення. При цьому позивачем ОСОБА_1 відповідачу було надано кошти в сумі 9000 доларів США, необхідні йому для оформлення документів. Одним із способів повернення відповідних коштів було їх зарахування у оплату придбання відповідного комплексу «Синявка» (за умови укладення такого договору між сторонами в подальшому, адже попереднього договору чи договору з відкладальною умовою, які підлягали оформленню між сторонами укладено не було. Між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу, як не було укладено і попереднього договору з цього приводу чи договору завдатку, який би обумовлював їх домовленості та зміст зобов`язань між ними, відмінних ніж надання коштів у борг, що підтверджується відповідною розпискою, змісту якої суд надав оцінку у відповідному рішенні. Також ОСОБА_1 було направлено відповідачеві вимогу про необхідність повернення коштів, яка відповідачем була проігнорована. Жодного нового доказу, який би свідчив про недійсність відповідної розписки та має істотне значення для правильного вирішення справи відповідачем не надано. Судом дано оцінку всьому змісту відповідної розписки, яка в повній мірі досліджена, а відтак відсутні підстави для перегляду зазначеного рішення, зважаючи як на відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження рішення відповідачем, так і необгрунтованість самої заяви: відсутність підтвердження того, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, оскільки наведені для цього причини є явно неповажними, оскільки такі були відсутні на момент розгляду справи, а докази, на які він посилається не мають істотного значення для правильного вирішення справи. Просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 30.11.2020 року зважаючи як на відсутність поважних підстав для поновлення строку для подання відповідної заяви, так і з огляду на її необгрунтованість.

Представник відповідача ОСОБА_10 просив поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення суду з підстав, викладених у заяві про перегляд заочного рішення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вважав, що підстав для поновлення строку на перегляд заочного рішення та задоволення заяви про перегляд заочного рішення не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлявся, подав заяву про відкладення розгляду даної справи на іншу дату та час у зв`язку із його зайнятістю у розгляді кримінального провадження у Мукачівському міськрайонному суді.

У відповідності до ч.1 ст.287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяву, тому суд розгляну дану заяву у відсутності відповідача та представника позивача.

Заслухавши представника відповідача та позивача, перевіривши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Іршавського районного суду від 30.11.2020 року задоволено позов ОСОБА_1 : стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 253686,60 грн. боргу, а також 2143,60 грн. судових витрат (а.с.55-57).

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно всіх обставин, визначених статтею 288 ч.1 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення мотивовано тим, що про день, час та місце розгляду справи відповідача ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено, оскільки в наявних в матеріалах справи зворотних рекомендованих повідомленнях про отримання ним судових повісток, підписи про отримання поштового відправлення належать не йому. Відповідач не володіючи спеціальними знаннями у сфері права не подав належного відзиву та своєї позиції по даній справі, він не отримував копії заочного рішення Іршавського районного суду, оскільки у відповідному повідомленні про вручення не його підпис і у вказаний період він перебував на стаціонарному лікуванні. Зокрема, в період розгляду судової справи протягом листопада-грудня 2020 року відповідач ОСОБА_2 перебував на лікуванні в кардіодиспансері м. Ужгорода та сімейного лікаря Іршавського центру первинної медичної допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ст.128 ч.7 та ч.8 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

У матеріалах справи наявний лист Ільницької сільської ради №02-29/744 від 16.10.2020 року (а.с.34) про те, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Ця ж адреса зазначена позивачем у позовній заяві і на таку судом направлялася відповідачу судова кореспонденція.

Відповідно до ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

У матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що відповідач отримав 20.10.2020 року повістку про виклик в підготовче засідання на 05.11.2020 року на 09.30 годин (а.с.38).

Копію ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 05.11.2020 року, а також повістку про виклик відповідача в судове засідання на 09.30 годин 30.11.2020 року ОСОБА_2 отримав 11 листопада 2020 року, що також підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.51).

Таким чином, твердження ОСОБА_2 про не отримання ним судових повісток нічим не підтверджено.

Відповідач ОСОБА_2 був належним чином і своєчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Докази на підтвердження неможливості явки відповідача для розгляду справи у визначений час, як і докази неможливості подачі відзиву на позовну заяву у матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Копію заочного рішення від 30.11.2020 року відповідачем ОСОБА_2 отримано поштою 12 грудня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.60).

Таким чином, твердження ОСОБА_2 про не отримання ним копії заочного рішення суду, а також про те, що про існування даного судового рішення тільки у квітні 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень його представником, після укладення договору з адвокатом, не відповідає дійсності.

Із заявою про перегляд заочного рішення від 30.11.2020 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду тільки 07.05.2021 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду (а.с.82).

При цьому, яких-небудь доказів на підтвердження поважності пропуску строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду не надав.

Суд вважає, що відповідачем ОСОБА_2 не зазначено та не приєднано доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення. Доводи ОСОБА_2 щодо поважності пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення є необґрунтованими.

Відповідач ОСОБА_2 був обізнаний з тим, що в провадженні суду перебуває цивільна справа про стягнення з нього боргу, оскільки отримав копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження, яка містила роз`яснення його прав щодо подачі відзиву та доказів, а також щодо строків на їх подачу до суду. Так само ним було отримано копію ухвали суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Жодних заяв про перенесення слухання справи, розгляд справи без участі відповідача не надходило. Відзиву на позов відповідач також не подав.

З приводу доводів відповідача про те, що справу розглянуто лише за 2 засідання суд зазначає наступне. Виходячи із основних засад цивільного судочинства про розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами, судом повинен бути збережений баланс між правами та обов`язками обох сторін по справі, тобто праву відповідача на достатній для нього строк для подачі відзиву на позов, можливості залучити до участі у справі представника своїх інтересів та скористатися іншими процесуальними правами, правами кореспондує право позивача на розгляд справи у розумний строк за відсутності безпідставного затягування другою стороною ухвалення судом кінцевого рішення по справі.

Також відповідач ОСОБА_2 мотивує поважність пропуску строку на подачу ним заяви про перегляд заочного рішення тим, що в період розгляду судової справи протягом листопада-грудня 2020 року перебував на лікуванні в кардіодиспансері м. Ужгорода та сімейного лікаря Іршавського центру первинної медичної допомоги. На підтвердження даної обставини суду надано копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.97-98), в якій зазначено 31.11.2020 року як дату захворювання в амбулаторно-поліклінічному закладі, тобто вказана дата після проведення всіх засідань по справі та прийняття остаточного рішення.

Заяву про поновлення пропущеного строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду відповідач ОСОБА_2 також мотивував введенням карантину.

Зокрема, зазначив що згідно постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року №215, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, з 12.03.2020 року по 03.04.2020 року (продовжено до 22.06.2020 року) на всій території України встановлено карантин. Відповідно до заяви Голови Ради Суддів України щодо карантинних заходів, яка була розміщена 11.03.2020 року на офіційному веб-сайті Ради суддів України, розміщено звернення до громадян щодо утримання від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та щодо утримання від відвідин суду, якщо у громадян є ознаки будь-якого вірусного захворювання. В період розгляду даної справи, а саме жовтень-листопад діяли карантинні обмеження, зокрема і в судах. Згідно Постанови КМУ від 13.10.2020 року №956 «Про внесення змін до постанови КМУ від 22 липня 2020 р. №641, внесено зміни до постанови КМУ від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, прийнято рішення щодо продовження дії карантину до 31 грудня 2020 року. Таким чином, об`єктивними обставинами неможливості як участі в судових засіданнях, так і можливості оскарження заочного рішення, слугували введені карантинні обмеження.

Тобто відповідач посилається на те, що учасникам справи було рекомендовано утриматися від участі в судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової їх присутності. Однак, ухвалою Іршавського районного суду від 12.10.2020 року відкрито провадження у справі, яку призначено на підготовче засідання, за правилами загального позовного провадження з викликом обох сторін. Про вказане було зазначено і в ухвалі про відкриття провадження у справі, тому дана справа не була такою яка розглядається без виклику та участі сторін.

Твердження ж відповідача про отримання ним інформації про існування заочного рішення суду лише у квітні 2021 року спростовуються матеріалами цивільної справи.

Тобто, відповідач ОСОБА_2 скористався своїми процесуальними правами на власний розсуд. Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що строк звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду відповідачем ОСОБА_2 пропущено без поважних причин, його заява про поновлення пропущеного строку задоволенню не підлягає. Саму ж заяву про перегляд заочного рішення суду, незалежно від наведених стороною доводів, відповідно до ч.2 ст.126 ЦПК України, слід залишити без розгляду як таку, що подана з пропуском процесуального строку, встановленого ч.3 ст.284 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 284, 353 ч.1 п.10 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Іршавського районного суду від 30 листопада 2020 року - відмовити.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Іршавського районного суду від 30 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 28 травня 2021 року.

Головуюча : М. О. Пітерських