ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
іменем України

19 травня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/786/21
Головуючий у першій інстанції Маслюк Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/789/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шарапової О.Л.

суддів: Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.,

секретар: Бивалькевич Т.В.

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

Оскаржується рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 березня 2021 року, суддя Маслюк Н.В., повний текст рішення складений 26 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2020 року на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2020 року з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, а також на утримання матері дитини ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 лютого 2017 року з нього також стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнення аліментів у такому розмірі призвело до того, , що він сам позбавлений можливості забезпечити себе найбільш необхідним: їжею, одягом, сплатити комунальні послуги тощо.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що згідно з рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 07.02.2017 року з нього стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття, але вказаним обставинам не було надано належної правової оцінки. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що він з листопада 2020 року винаймає житло, а розмір орендної плати та вартість комунальних послуг складає 3500 грн.. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що в листопаді 2020 року він був змушений взяти у борг 85000 грн. для вирішення соціально-побутових питань.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 08.04.2021 року зменшено розмір аліментів, які стягувались на користь іншої дитини з 1/4 частини до 1/5 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто матеріальне становище позивача за даних обставин поліпшилось. У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що позивач мав подати до суду першої інстанції як розписку про вартість оренди житла, так і розписку про отримання у борг грошових коштів; кошти, які можливо позивач отримав у борг, не були спрямовані на утримання дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивач має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 07 лютого 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-11).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а також стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.08.2020 року до 28.07.2022 року включно (а.с.5-8).

Позивач є військовослужбовцем (а.с.29).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 21 грудня 2020 року ОСОБА_1 за період з 01.06.2020 року до 30.11.2020 рік отримав грошове забезпечення в сумі 85 697.58 грн.(а.с.12).

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку,що на час постановлення судового рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже стягувалися аліменти на іншу дитину доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто позивачем не надано доказів про погіршення матеріального стану.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно з рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 07.02.2017 року з нього стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття, але вказаним обставинам не було надано належної правової оцінки не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки на час постановлення судового рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже стягувалися аліменти на іншу дитину доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому суд першої дійшов правильного висновку про те, що позивачем не надано доказів про погіршення матеріального стану.

Доводи апеляційної скарги про те, що він з листопада 2020 року винаймає житло, а розмір орендної плати та вартість комунальних послуг складає 3500 грн. не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відсутні докази того, що позивач був позбавлений можливості надати документи про вартість оренди житла до суду першої інстанції. Відповідно до ст.. 12 Закону України « Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям гарантується забезпечення житловим приміщенням або компенсація вартості оренди житла.

Доводи апеляційної скарги про те, що в листопаді 2020 року він був змушений взяти у борг 85000 грн. для вирішення соціально-побутових питань, не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відсутні докази того, що позивач був позбавлений можливості надати розписку від 30 листопада 2020 року про отримання у борг 85 000 грн. до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 26 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але у випадках, передбачених ст.. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 травня 2021 року.

Головуючий: Судді: