Справа № 357/5502/14-ц Головуючий 1 інстанція- Коваленко О.М.
Провадження № 22-з/824/457/2021 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
У Х В А Л А

іменем України

20 травня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кучерука Максима Васильовича про відвід суддів Верланова Сергія Миколайовича та Савченка Сергія Івановича у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хелсі -Фуд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Спілки громадян-співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Потіївське» треті особи: ОСОБА_6 , Виконавчий комітет Потіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсним рішення спілки громадян-співвласників, визнання права власності на майно та витребування його з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває вказана вище цивільна справа за заявою відповідачів ТОВ «Хелсі-Фуд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в особі їх представника адвоката Джас І.В. про ухвалення додаткового рішення щодо скасуваня заходів забезпечення позову в даній справі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кучерук М.В. подав до суду заяву про відвід суддів Верланова С.М. та Савченка С.І. на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України. Відвід мотивований наявністю сумнівів в об`єктивності та неупередженості суддів, оскільки суддя Верланов С.М. приймав участь у розгляді іншої справи № 1003/19266/12 в Апеляційному суді Київської області, який ухвалою від 14 жовтня 2013 року залишив без змін рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2013 року, яким відмовлено у задоволенні позову ряду позивачів, серед яких був і ОСОБА_1 . Суддя Савченко С.І. приймав участь у розгляді цієї ж справи № 357/5502/14-ц в Апеляційному суді Київської області, який ухвалою від 14 квітня 2016 року залишив без змін ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2016 року про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Згідно ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

- 2 -

Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою ст.33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на те, що заява про відвід суддів надійшла 19 травня 2021 року, тобто за один день до засідання, то питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

В судове засідання адвокат Кучерук М.В. не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи.

Представник відповідачів адвокат Джас І.В. проти заявленого відводу заперечила. посилаючись на його безпідставність.

Вислухавши з цього приводу думку представника відповідачів, обговоривши відвід, колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованість відводу з наступних підстав.

Встановлено, що суддя Верланов С.М. брав участь у складі колегії суддів Апеляційного суду Київської області під час апеляційного перегляду справи № 1003/19266/12, в якій серед цілого ряду позивачів був і ОСОБА_1 . Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2013 року залишено без змін рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2013 року, яким відмовлено у задоволенні позову. Ухвалою Вищого спеціалізованрого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2014 року судові рішення у справі залишено без змін.

Суддя Савченко С.І. брав участь у складі колегії суддів Апеляційного суду Київської області під час апеляційного перегляду ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2016 року, якою задоволено заяву ОСОБА_1 і вжито заходів забезпечення позову в даній справі № 357/5502/14-ц шляхом накладення арешту на спірне майно. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 квітня 2016 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки, посилання представника позивача адвоката Кучерука М.В. на участь судді Верланова С.М. у прийнятті рішення в іншій справі за участю позивача та суддею Савченком С.І. в цій справі при вирішенні питання про забезпечення позову не може бути підставою для відводу, то даний відвід необгрунтований.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13

- 3 -

січня 2021 року у справі № 761/16124/15-ц, де Велика Палата вказала, що висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому. А неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causasua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує (п.п.13-14).

Окрім того, вирішуючи заяву про відвід колегія суддів зазначає, що ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладають на суд обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (§ 49-52) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обгрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено. що наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

Колегія суддів, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що судді Верланов С.М та Савченко С.І. виявлять особисту упередженість щодо розгляду даної справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Водночас обставини, покладені в основу заяви представника позивача про відвід суддів Верланова С.М. та Савченка С.І., не свідчать про існування підстав, визначених у ст.ст.36, 37 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Отже, проаналізувавши обставини, наведені представником позивача у його заяві про відвід суддів від участі у розгляді даної справи колегія суддів дійшла висновку, що їх не можна вважати об`єктивно обгрунтованими.

Керуючись ст.ст.36,40 ЦПК України, апеляційний суд, -

- 4 -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кучерука Максима Васильовича про відвід суддів Верланова Сергія Миколайовича та Савченка Сергія Івановича.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: