Справа №127/2629/21
Провадження № 2/127/450/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниця в порядку спрощеного судового провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов мотивовано тим, що з 06.09.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі. На даний час позивач та відповідач припинили подружні стосунки та шлюб перебуває на стадії розірвання.

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем.

Дитина потребує постійного догляду, нормального харчування, одягу, а також інших витрат пов`язаних із забезпеченням рівня життя, необхідного для її фізичного та розумового розвитку.

Відповідно до висновку лікарської консультативної комісії КП «Крижопільський районний ЦППМСД» Декальчук Вікторія хвора на соматотропну вегетативну дисфунцію з кардіальним синдромом, що дуже ускладнює життя дитині, та потребує додаткових витрат на постійний нагляд з боку лікарів та купівлю різних лікарських засобів.

Відповідач офіційно не працює, але постійно їздить за кордон на заробітки і має великий дохід, а тому має змогу сплачувати аліменти на дитину в сумі, що надасть змогу забезпечити їй достатній рівень життя та підтримувати здоров`я дитини в нормальному стані.

ОСОБА_2 є здоровою та працездатною людиною, інших утриманців не має, отримує високу заробітну плату, у його власності перебуває автомобіль Volkswaqen Golf, проживає у 3-х кімнатній квартирі, яка належить його матері.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 8 000,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 04.03.2021 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

05.04.2021 представником відповідача до суду подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Відповідачем 05.04.2021 року суду надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позов визнає частково, а саме не заперечує щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500, 00 гривень.

Відзив мотивовано тим, що відповідач дійсно був за кордоном останні роки та з листопада 2020 року по даний час проживає в Україні і планів їхати знову за кордон не має, зароблені ж ним кошти відповідач пересилав позивачу, яка розміщувала їх на депозитному рахунку, і які ж сама зняла і залишила їх собі. З приводу саме коштів розміщених на депозитному рахунку і перебуває в Крижопільському районному суді спір про поділ майна подружжя.

18.02.2021 року відповідач працевлаштувався на роботу в «СМ Вінниця» на посаду кур`єра, де отримує заробітну плату у розмірі 6 000,00 гривень в місяць, що підтверджується довідкою від 19.02.2021 року.

Так, дійсно відповідач зареєстрований та проживає у трьохкімнатній квартирі, проте не є її власником, власником квартири є його мати.

Робота відповідача за кордоном далася йому в знаки, оскільки була важкою, фізичною працею, в нього значно погіршився стан здоров`я, внаслідок чого відповідач перебуває на диспансерному обліку ЦПМСД № 3 з приводу захворювання хребта, що підтверджується довідкою № 59 від 19.02.2021 року.

Позивач мотивує свій позов тим, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших утриманців не має, проте вона не додає до позовної заяви будь яких доказів про реально одержувані ним доходи на теперішній час, тому в цій частині вимоги є досить необґрунтованими.

Враховуючи такі обставини та керуючись засадами справедливості, співмірності й розумності, відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 2500 гривень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що з 06.09.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі та на даний час припинили подружні стосунки та шлюб перебуває на стадії розірвання.

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яка проживає з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Крижопільської селищної ради № 4271 від 14.12.2020 року.

Відповідно до висновку лікарської консультативної комісії КП «Крижопільський районний ЦППМСД» ОСОБА_3 хворіє на соматотропну вегетативну дисфунцію з кардіальним синдромом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Між сторонами існує спір щодо утримання неповнолітньої доньки, який підлягає вирішенню.

Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей до їх повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а неповнолітня донька потребує такої допомоги.

Як вбачається з довідки від 19.02.2021 року, відповідач працює в «СМ Вінниця» на посаді кур`єра, де отримує заробітну плату у розмірі 6 000,00 гривень в місяць, з 18.02.2021 року.

Отже суд, визначаючись щодо розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, зважаючи на реальні і розумні потреби в її матеріальному утриманні, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, враховуючи прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, вважає справедливим встановлення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 грн., враховуючи обов`язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину.

При визначені розміру аліментів судом враховані всі обставини, передбачені ст.182 СК України, щодо яких сторонами надані належні та допустимі докази.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до ч.2 ст.184 СК України.

Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України).

Щодо посилання позивача про необхідність додаткових витрат лікування неповнолітньої доньки, то суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимог про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 908,00 грн. судового збору.

Також, позивач в прохальній частині позовної заяви просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на оплату правової допомоги, однак дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження сплати нею 5 000,00 гривень, в рахунок витрат на правову допомогу.

Керуючись положеннями Конвенції ООН про права дитини, ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України, 1-18, 76, 77-81, 95, 137, 141, 206, 228, 229, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 275, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 2 500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 02.02.2021 року, і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908,00 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Вінницький міський суд Вінницької області.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 02.06.2021 року.

Суддя О.О. Жмудь