Справа № 461/4317/21
Провадження № 2/461/1406/21
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

26.05.2021 року місто Львів Галицький районний суд м. Львова у складі головуючого судді Стрельбицького В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Львівгаз» про визнання протиправним та скасування рішення центральної комісії по розгляду актів про порушення АТ «Львівгаз» щодо задоволення Акту про порушення №005328 від 30.02.2021 року та зобов`язання провести перерахунок за спожитий природний газ шляхом виключення донарахування за необлікований об`єм природного газу в сумі 24 230,92 грн.

У порядку забезпечення позову, позивач просить заборонити відповідачу АТ «Львівгаз» вчиняти дії по припиненню газопостачання ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок про те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Позивач вказує, що отримала повідомлення АТ «Львівгаз» про припинення газопостачання та оплату заборгованості за послуги з надання природного газу в розмірі 24 230,92 грн.

При цьому, позивачем належним чином не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому або позбавить позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду. Обставини на які покликається позивач у заяві, можуть бути предметом дослідження лише при розгляді справи по суті та під час винесення остаточного рішення по справі, а такий вид забезпечення позову наперед формує позицію суду щодо обставин, викладених у позовній заяві.

У свою чергу, заявлені позивачем у позовній заяві вимоги стосовно зобов`язання проведення перерахунку та визнання дій протиправним незалежно від ухваленого рішення у даній справі не свідчать про те, що обраний спосіб забезпечення позову сприятиме унеможливленню утруднення чи дозволить зробити можливим виконання рішення суду в майбутньому або позбавить позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, адже проведення перерахунку не залежить від факту надання чи ненадання послуг газопостачання, а лише визначає наявність чи відсутність заборгованості у споживача та її розмір.

Суд приходить до переконання, що позивач належним чином не обґрунтовано того, що співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову для відповідача з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів для нього, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії є пропорційним.

Крім того, запропонований позивачем спосіб забезпечення позову по суті зобов`яже відповідача надавати послуги в той час як він вважає, що позивач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання по їх оплаті.

Проаналізувавши подану заяву та доводи наведені в її обґрунтування, суд приходить до висновку, що у такій не наведено достатніх законних підстав для вжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, визначених ч. 2 ст.149 ЦПК України. Виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки, на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, і такий захід є адекватним для захисту прав та інтересів позивача, у співвідношенні до гарантованих прав інших учасників справи.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26 травня 2021 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.