Справа № 534/124/21
Провадження № 2/534/346/21
У Х В А Л А

09 червня 2021 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Солохи О.В.

з участю секретаря судового засідання Гончар С.Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Нестеренка Д.Г.

розглянувши у підготовчому судовому клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подання позовної заяви та прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики від 25.07.2018 для розгляду в одному провадженні з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу позики від 25.07.2018,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Комсомольського міського суду Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу позики від 25.07.2018.

Від відповідача на адресу суду 13.04.2021 направлено відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики від 25.07.2018. Одночасно з вимогами про визнання недійсним договору позики від 25.07.2018 ОСОБА_2 заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі зустрічного позову.

У судовому засіданні представник відповідача прохав поновити процесуальний строк для звернення до суду із зустрічним позовом та прийняти його до спільного розгляду із первісним позовом, зазначивши, що процесуальний строк пропущений у зв`язку з юридичною необізнаністю відповідача щодо вчинення процесуальних дій.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, оскільки мотиви його заявлення є необґрунтованими та ідентична позиція відповідача викладена ним у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши думку сторін, вивчивши письмові матеріали справи та зустрічну позовну заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 25.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по вказаній справі. Відповідачу встановлено строк протягом 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали, надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Копію ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.02.2021 разом із позовною заявою та додатками до неї, повісткою були вручені відповідачу 16.03.2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення (а.с.48).

З письмових матеріалів справи вбачається, що 01.04.2021 ОСОБА_2 направив до суду заяву про відкладення підготовчого судового засідання, оскільки має намір укласти договір про надання правової допомоги у даній справі та можливості ознайомитись з матеріалами справи (а.с.52).

Відповідно до ордеру серії ПТ №074381 від 01.04.2021 року, ОСОБА_2 уклав договір про правову допомогу із адвокатом Нестеренком Д.Г. (а.с.51).

Суд наголошує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права, щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частини 1, 2, 3, 4 ст.12 ЦПК).

Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п.6 ч.2 ст.43 ЦПК).

Сторони користуються рівними процесуальними правами (частина 1 статті 49 ЦПК).

Згідно ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом ч.ч. 2,3 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить, що застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом. Реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, тобто по цій справі норм ЦПК.

Отож, за загальними правилами, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, а звертаючись з зустрічною позовною заявою заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК щодо її подання.

Водночас, з урахуванням викладених норм ЦПК зустрічну позовну заяву відповідач мав право подати у строк, встановлений судом, який не може бути меншим, ніж п`ятнадцять днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, передбачає право відповідача включно до відповідної дати пред`явити зустрічний позов. Такий встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою саме до закінчення цього строку, з обґрунтуванням поважності причини його пропуску.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення учасника процесу та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення заявником по справі процесуальних дій. Тобто, можливість відновлення процесуального строку пов`язується з обов`язковою наявністю поважних причин пропуску відповідного строку. Заявник повинен обґрунтувати поважність причин пропуску строку, в разі необхідності - з поданням відповідних доказів.

Натомість, подані після закінчення процесуальних строків документи, залишаються без розгляду, й відповідно зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву підлягає поверненню судом заявнику.

Таким чином, право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Суд наголошує, що обмеження, пов`язані із встановленням строків подачі зустрічного позову та можливістю продовжити цей строк до початку розгляду справи по суті, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання розумних строків розгляду справи, що є легітимною метою. За своїм змістом такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, оскільки сторона у справі, у такому випадку, не позбавлена можливості звернутися з цим позовом у загальному порядку.

Суд зауважує, що ухвалою від 25.02.2021 відповідачу встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання зустрічного позову, яку ним отримано 16.03.2021, тому строк на подачу зустрічного позову сплив 01 квітня 2021 року.

У цьому контексті, суд відмічає, що, у відповідача право подачі зустрічного позову з`явилося з 16.03.2021, тобто з моменту, коли відповідач отримав ухвалу від 25.02.2021 та дізнався про встановлення такого строку, а отже можливість подання зустрічного позову залежала лише від волевиявлення самого відповідача, та має суб`єктивний характер, що передбачає право відповідача включно до відповідної дати пред`явити такий позов.

Суд констатує, що відповідач мав достатньо часу для подання зустрічного позову, який, не враховуючі вимоги частини першої статті 193 ЦПК, поданий до суду лише 13.04.2021, тобто поза межами строку встановленого судом, зі значним пропуском строку для подачі відзиву на позовну заяву.

Тобто, відповідач не подав зустрічний позов та заяву про продовження процесуального строку до закінчення встановленого судом п`ятнадцятиденного строку, а також не зазначив поважні обставини, які можуть бути підставою для продовження такого строку. Пояснення представника відповідача щодо відсутності у відповідача юридичної освіти і як внаслідок необізнаність зі своїми правами, на думку суду є не спроможним та є лише суб`єктивно-оцінним переконання самого представника відповідача і не може обґрунтувавати неможливість вчинення відповідних процесуальних дій у визначений строк.

Отже, зустрічний позов поданий відповідачем після закінчення встановлених судом процесуальних строків без належного обґрунтування поважності причин пропуску, які об`єктивно перешкоджали б відповідачу звернутися до суду із зустрічним позовом у встановлений строк, що вказує про не дотримання відповідачем встановленого процесуального строку з причини власної бездіяльності.

Суд звертає увагу відповідача, що не може надавати привілеї будь-якому учаснику справи та має здійснювати судочинство в межах, й порядку визначеному процесуальним законом, щоб у стороннього, розсудливого спостерігача не виникало сумнівів в його необ`єктивності. Тому, відповідач не має сприймати постановлення цієї ухвали, як перешкоду у доступі до правосуддя, а як необхідність виконання вимог закону, який передбачає саме такий процесуальний порядок.

Враховуючи те, що зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог частин першої чи другої статті 193 ЦПК України, поважних причин, для поновлення пропущеного строку, стороною відповідача наведено не було, суд дійшов висновку про відмову у поновленні пропущеного процесуального строку для подачі зустрічного позову та повернення зустрічного позову заявнику.

Разом з тим, суд враховує, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача, представника відповідача права звернутись до суду з окремим позовом у загальному порядку, й тому таке судове рішення не є обмеженням доступу до правосуддя.

Керуючись ст.ст. 127, 193, 194, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

У поновленні пропущеного процесуального строку - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики від 25.07.2018 - повернути заявнику, разом із доданими до заяви додатками.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення зустрічного позову не обмежує його у праві звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах. Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя О.В. Солоха