Ухвала

27 травня 2021 року

м. Київ

справа № 573/1833/20

провадження № 61-7138 ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу фермерського господарства «Коваленко Тетяна Миколаївна» на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 12 січня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом фермерського господарства «Коваленко Тетяна Миколаївна» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агросвіт» про визнання недійсними договору оренди, припинення речового права та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Коваленко Тетяна Миколаївна», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агросвіт», про стягнення орендної плати, розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 12 січня 2021 року, в оскаржуваній частині залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 18 березня 2021 року, позов ФГ«Коваленко Тетяна Миколаївна» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі № 58с, укладений 02 березня 2020 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Білопілля Агросвіт» щодо земельної ділянки площею 3,9721 га з кадастровим номером :02:002:0181, розташованої на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, право оренди за яким 02 липня 2020 року зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 37198683 та припинено речове право ТОВ «Білопілля Агросвіт» оренди вказаної земельної ділянки.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди землі, укладений 03 червня 2005 року між ОСОБА_1 та ФГ «Коваленко Тетяни Миколаївни», зареєстрований 22 грудня 2006 року в Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», запис у Державному реєстрі земель № 4515.

Стягнуто з ФГ «Коваленко Тетяни Миколаївни» на користь ОСОБА_1 1 821,65 грн заборгованості з орендної плати, обрахованої без вирахування податків та інших обов`язкових платежів.

У квітні 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку ФГ «Коваленко Тетяна Миколаївна» подало касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Щодо пропуску строку на касаційне оскарження

У відповідності до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду апеляційної інстанції була проголошена 18 березня 2021 року, тому останнім днем на подання касаційної скарги (із врахуванням вихідних днів) є 19 квітня 2021 року.

26 квітня 2021 року ФГ«Коваленко Тетяна Миколаївна» подало касаційну скаргу з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України. У поданій касаційній скарзі заявник зазначає про отримання копії оскаржуваної постанови 27 березня 2021 року, проте питання про поновлення строку на касаційне оскарження не порушує.

Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з наведеним вище, заявнику слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, навести поважні причини пропуску строку та надати докази на підтвердження їх поважності, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо підстав касаційного оскарження

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ФГ«Коваленко Тетяна Миколаївна» не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, в касаційній скарзі заявник підставою касаційного оскарження судових рішень зазначає те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (в частині визнання належним чином виконаним зобов`язання зі сплати орендної плати шляхом внесення грошових коштів на депозитний рахунок нотаріуса), які викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 709/1089/17.

Відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме в частині способу виконання зобов`язання зі сплати орендної плати особі, яка є спадкоємцем орендодавця за договором оренди землі за умови відсутності відомостей про її фактичне проживання та реквізитів (анкетних даних) такої особи.

Однак, посилаючись на цю підставу касаційного оскарження заявник не деталізує щодо якої саме конкретної норми права відсутній висновок Верховного Суду. Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права не дає підстав для вирішення питання про відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу фермерського господарства «Коваленко Тетяна Миколаївна» на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 12 січня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 18 березня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 червня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь