Дата документу 24.05.2021
Справа № 937/2391/21
Провадження № 2о/937/239/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Захарової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Максим Юрійович, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко М.Ю. звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що вона ОСОБА_1 з 2009 по 2012 рік, проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась спільна дитина: ОСОБА_4 . ОСОБА_3 піклувався про неї і дитину, забирав їх з пологового будинку, але невдовзі після народження дитини, поїхав на заробітки за межі міста Мелітополя, тому вона зареєструвала дитину на своє ім`я, а по батькові дала по цивільному чоловікові. Невдовзі після народження дитини, відносини між нею і ОСОБА_3 погіршились, і в 2012 році вони стали проживати окремо. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. За життя біологічного батька ОСОБА_4 , не було необхідності у встановлені батьківства, так як між ними питання утримання дитини та стягнення аліментів не виникало. Померлий вважав себе батьком дитини, виявляв турботу, приймав участь не лише в утриманні, але і в вихованні сина ОСОБА_4 . Він не приховував факт свого батьківства стосовно ОСОБА_4 від рідних, друзів та сусідів. Малолітній ОСОБА_4 вважає ОСОБА_3 своїм батьком, але йому невідомо, що померлий не внесений в актовий запис про його народження, як батько. Вона умисно не повідомляла дитину про це, щоб в черговий раз не травмувати психіку дитини, яка дуже страждає за померлим батьком. Мати померлого, ОСОБА_2 - зацікавлена особа у справі, вважає себе бабусею ОСОБА_4 та підтримує родині стосунки із нею і онуком й після смерті свого сина. Таким чином, встановлення факту батьківства має значення для реалізації нею та її сином особистих немайнових та майнових прав, зокрема, права на матеріальну допомогу у зв`язку з втратою годувальника, юридичного оформлення родинних стосунків дитини із родичами по лінії батька, виникнення в дитини спадкових прав. Тому вона просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести зміни в актовий запис №330 від 17.03.2011, про народження ОСОБА_4 , а саме: в графі «батько» зазначити громадянина України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, але від них надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, на задоволенні своїх вимог наполягають у повному обсязі.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 - в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує.

Представник заінтересованої особи - Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, суд у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, заявниця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 є матір`ю дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , в графі якого «відомості про батька» зазначено ОСОБА_3 (а.с.11).

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №2, сформованого 17.05.2016р., вбачається, що відомості про батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.12,13).

Судом згідно заяви встановлено, що заявниця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 з 2009 по 2012 рік проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації шлюбу, що підтверджується довідкою ОСББ «12-й щасливий» №12/21 від 12.03.2021 року (а.с.14).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с.16).

Як стверджує заявниця, померлий ОСОБА_3 є батьком її дитини ОСОБА_4 , проте, оскільки відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані з її слів, неможливо підтвердити факт батьківства ОСОБА_3 відносно дитини.

Так в матеріалах справи знаходиться заява заінтересованої особи ОСОБА_2 , яка є рідною матір`ю померлого ОСОБА_3 , та яка у заяві підтвердила той факт, що дитина ОСОБА_4 є рідним сином померлого ОСОБА_3 , та її рідним онуком.

Показання заінтересованої особи ОСОБА_2 суд оцінює як правдиві та такі, що підтверджують факт того, що ОСОБА_3 був рідним батьком ОСОБА_4 .

Так в ст.130 СК України закріплено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в пункті 15 постанови №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3-5 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає в разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 СК України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували в зареєстрованому шлюбі на час народження ОСОБА_4 , заявниця обґрунтовано звернулась до суду з із заявою про встановлення факту батьківства. Суду надано достатньо доказів, які підтверджують батьківство ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановлення факту батьківства на переконання суду буде повністю відповідати інтересам малолітньої дитини. Тому суд вважає, що заява в частині встановлення факту батьківства є обґрунтованою, законною та доведеною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.134 СК України На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження..

Крім того, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року, SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263-265, 273, 294, 315, 317 ЦПК України, ст.130-134 СК України, , суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Максим Юрійович, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення юридичного факту - задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мелітополь Запорізької області Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни в актовий запис №330 від 17.03.2011 року, про народження дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, зазначивши у відомостях про батька дитини, а саме в графі «батько» громадянина України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко