Справа № 504/3111/19
Номер провадження 2/504/587/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вінської Н.В.,

секретаря: Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності по спадщині за заповітом,

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третіх осіб на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 , Кремидівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який обґрунтувала наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , за життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів позивачу ОСОБА_1 .. Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина: 1/2 частина житлового будинку з надвірними господарчими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , що є у спільній сумісній власності із ОСОБА_3 . З питання оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Комінтернівської районної державної нотаріальної контори, але свідоцтво про право на спадщину не отримала та їй було рекомендовано звернутися до суду з даним позовом з тих підстав, що вищевказаний житловий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами знаходився у спільній сумісній власності без визначення часток співвласників, а тому нотаріус не має змоги встановити склад спадкового майна.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом яким просить суд визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 .. Позов обґрунтовує наступним, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після смерті батька, залишилася спадщина житловий будинок із надвірних господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який у свій час, отримали в спадок нині померлий ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Тому, з питання оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину він звернувся до державного нотаріуса Комінтернівської районної державної нотаріальної контори, де йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом за тих підстав, що вище вказаний житловий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами знаходився у спільній сумісній власності без визначення часток співвласників, а тому нотаріус не може встановити склад спадкового майна. В той же час як з`ясувалося, за невідомих ОСОБА_2 обставин 04.02.2011 року, його батько ОСОБА_4 склав заповіт на ім`я ОСОБА_1 .

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 внаслідок захворювання є інвалідом другої групи, а отже має право на обов`язкову частку в спадщині після смерті батька, проте не може в позасудовому порядку реалізувати своє право.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат Поночовна Т.Б. надала до суду заяву якою просила розглядати цивільну справу без її участі, також у своїй заяві вказує, що не заперечує проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 .

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Капля Т.А. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі не заперечувала визначення часток співвласників та визнання за ОСОБА_1 1/4 частки спірного житлового будинку. Просить задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 .

Представник третьої особи Кремидівської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не з`явився, будь яких клопотань та заперечень на адресу суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилась спадщина.

За життя померлому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом яка складалась із житлового будинку з надвірними спорудами розташованого в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 23 березня 2015 року зареєструвала свою право спільної сумісної власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 висловив свою посмертну волю склавши заповіт яким заповідав все своє майно, де б воно не було та і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день його смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт складено 04 лютого 2011 року та посвідчено секретарем виконавчого комітету Кремидівської сільської ради Жековою В.Б..

ОСОБА_2 є рідним сином померлого, що посвідчується наявною у справі копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21 листопада 1967 року. Згідно до довідки №238152 від 24 квітня 2019 оку Київської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_2 визнано інвалідом другої групи безстроково.

Із матеріалів спадкової справи №283/2014 майна померлого ОСОБА_4 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини скориставшись своїм правом звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Листом державного нотаріуса Комінтернівської державної нотаріальної контори від 29 вересня 2015 року було роз`яснено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок надані ОСОБА_7 та ОСОБА_3 без визначення часток кожного з них у праві власності, немає можливості визначити частку нерухомого майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання про прийняття спадщини.

Згідно п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 за №7 встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Задовольняючи позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами суд виходить з того, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, яка спадщину прийняла у порядку та строки визначені діючим законодавством, що підтверджено матеріалами спадкової справи. Відповідач ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом) є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про його народження, який на момент смерті батька є інвалідом другої групи, має право на обов`язкову частку у спадщині та у визначений законом час прийняв спадщину, звернувшись із відповідною заявою.

Крім того, суд приймає до уваги визнання відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 первісного позову, що викладено в заяві їх представника ОСОБА_8 та визнання позивачем ОСОБА_1 зустрічного позову, що вбачається із заяви адвоката Поночовної Т.Б..

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03 березня 1993 року породжує право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 . Договір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю не укладався, а на сьогоднішній день відсутня можливість його укласти відповідно до положень ст.372 ЦК України в зв`язку зі смертю одного з співвласників.

Згідно зі ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Відповідно до пункту 3.4 листа Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Так, відповідно до частини першої статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

У рішенні Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року (справа № 1-1/2014) розкривається зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в абзаці першому частини першої статті 1241 Кодексу щодо права на обов`язкову частку у спадщині, ґрунтується на положеннях частини третьої статті 75 Сімейного кодексу України, який відносить до категорії «непрацездатні» інвалідів I, II та III групи, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними громадянами є - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

За встановлених обставин та у контексті наведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що сторони набули права на спадкування вказаного житлового будинку у рівних частках, тобто по 1/4 частці кожному в залежності від набутого ними права на спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Зважаючи на викладене, суд задовольняє первісний та зустрічний позов у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 346,1225ЦК України, ст.10, 11, 82, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності по спадщині за заповітом - задовольнити у повному обсязі.

Визначити, що розмір часток у спільній сумісній власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 становив по 1/2 частки кожного із них.

Припинити право спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на 1/4 частку житлового будинку загальною площею 76,1 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м. з надвірними господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Позовні вимоги за ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третіх осіб на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 , Кремидівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на 1/4 частку житлового будинку загальною площею 76,1 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м. з надвірними господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вінська Н. В.