Справа № 591/7968/20
Провадження № 6/591/126/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Товстухи Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №591/7968/20 таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в сумі 77032 грн. 97 коп. та 2080 грн. 98 коп. в рахунок відшкодування судового збору, таким, що не підлягає виконання.

Свої вимоги мотивує тим, що після ухвалення рішення у справі з рахунку відповідача було списано грошові кошти в рахунок погашення заборгованості, внаслідок чого розмір заборгованості становить 18054,53 грн.

Сторони, належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.247 ЦПК України.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня 2021 року в даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 11 травня 2021 року.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 77032 грн. 97 коп. та 2080 грн. 98 коп. в рахунок відшкодування судового збору (а.с.120-123).

На виконання вищезазначеного рішення виконавчий лист не видавався, що вбачається з заяви від 2 квітня 2021 року (а.с.125).

Заявник посилається на те, що ним частково погашена заборгованість, на підтвердження надає виписку по рахунку, з якої неможливо встановити, що вказані кошти дійсно спрямовані на погашення заборгованості за вказаним судовим рішенням.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

Суд не може прийняти до уваги часткове виконання боржником обов`язку, оскільки достовірних доказів на підтвердження цього суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги той факт, що виконавчий лист взагалі ще не видавася, суд вважає, що в даному випадку підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №591/7968/20 таким, що не підлягає виконанню відмовити у зв`язку з необгрунтованістю. .

Ухвала суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повний текст ухвали виготовлено 25 травня 2021 року.

Суддя Г.В.Шелєхова