ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/1446/19 Головуючий суддя І інстанції Кононихіна Н. Ю.
Провадження № 22-ц/818/3411/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, пов`язаних із застосуванням Закону України «Про захист прав споживачів»
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (нині Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз») на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 01 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Кононихіної Н.Ю., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» до ОСОБА_1 «про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про захист прав споживачів, в якому після його уточнення 29.1.2019 остаточно просила: визнати дії відповідача по складенню Акту про порушення № 000372 від 28.07.2017 протиправними; визнати дії відповідача по складання Протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачем природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Дергачівському відділенню ПАТ «Харківгаз» від 06.04.2018 протиправними; визнати дії відповідача по складанню Акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 06.04.2018 протиправними; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок за особовим рахунком № НОМЕР_1 розміру незаконно нарахованого платежу за спожитий природний газ у період 01.02.2017 по 28.07.2017, виключивши нарахування збитків у сумі 12592,42 грн; стягнути з відповідача вартість лічильника газу у розмірі 1250 грн; відшкодувати за рахунок відповідача завдану позивачу моральну шкоду в сумі 50000 грн, а також понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 15000.

Відповідач позов не визнав та 07.05.2019 звернувся із зустрічним позовом про стягнення з позивача на користь відповідача 12592, 42 грн вартості не облікованого об`єму природного газу, а також про відшкодування понесених судових витрат.

На обґрунтування позову було вказано наступні підстави.

Публічне акціонерне товариство «Харківгаз», місцезнаходження: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1 надає позивачу послуги з розподілу природного газу, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ.

15.05.2012 між Дергачівською дільницею ПАТ «Харківгаз» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання (далі - Договір), відкрито о/р НОМЕР_1 . Відповідно до предмету Договору Виконавець зобов`язується безперервно надавати Споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного газу ... для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених вказаним договором.

28.07.2017 на виконання своїх функцій передбачених Кодексом ГРС працівниками ПАТ «Харківгаз» було проведено обстеження газового обладнання в домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

Під час огляду вузла обліку було встановлено порушення Кодексу ГРС: «позаштатний режим роботи ПЛГ», тобто, робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Відсутність зміни показань лічильника газу, загальмованість зчитувального механізму при фактичній витраті природного газу, що відповідає підпункту 2 пункту 6 глави 6 розділ у X Кодексу.

Показання лічильника типу «Самгаз» G4 на дату складання акту були наступні: 06501,13 м3.

Актом про порушення № 000372 було заначено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду Акту буде проводити засідання 21.08.2017 за адресою: м. Дергачі, вул. Культури, б. 100-а, 2-й поверх, про що був складений акт про порушення № 000372 від 28.07.2017, який споживач власноруч підписав без зауважень та заперечень (Акт про порушення №000372 від 28.07.2017).

Відповідно до пункту 6 глави 8 розділу X Кодексу 28.07.2017 р. в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності споживача був демонтований лічильник газу типу «Самгаз» G4, 2012 року випуску, зав. № 3975685 для проведення повірки, на період проведення повірки абоненту встановлено та опломбовано лічильник типу «Самгаз» G4, 2015 року випуску, зав. № 8358563 з обмінного фонду оператора ГРМ .

08.08.2017 було проведено повірку ЗВТ побутового споживача, про що свідчить протокол повірки з результатом визначення основної відносної похибки на установці ТЕМПО.

09.08.2017 видана Довідка Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації та захисту прав споживачів» на виконання вимог глави 8 розділу X Кодексу видав Довідку ДП «Укрметртестстандарт» № 39-1-3/5276 від 09.08.2017 про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки типу «Самгаз» (34, зав. № 3975685, «За результатами повірки встановлено, що ЗВТ не відповідає вимогам ДСТУ 3336-96 «Лічильники газу побутові. Загальні технічні вимоги». Підстави для визнання ЗВТ непридатним: «Основна відносна похибка лічильника газу при вимірюванні об`єму перевищує максимально допустимі межі» - згідно з довідкою про непридатність № 39-1-3/5276 від 09.08.2017.

06.04.2018 відбулося засідання комісії ПАТ «Харківгаз» з приводу виявленого порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Дергачівському відділенню ПАТ «Харківгаз», на яке був запрошений абонент. Був складений Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачам природного газу за порушення Кодексу ГРС по Дергачівському відділенню ПАТ «Харківгаз» та Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості від 06.04.2018 за граничними нормами споживання за позаштатний режим роботи ПЛГ. За період з 01.02.17 по 28.07.17 витрата газу за граничними об`ємами споживання склала: 2053,23 м3, при цьому за вказаний період по особовому рахунку споживача відображена витрата природного газу в обсязі: 625,69 м3. Донарахований обсяг, визначений за граничними нормами споживання становить: 1427,54 м3 (2053,23 м3 - 625,69 м3), вартість якого за цінами закупівлі ПАТ «Харківгаз» склала: 12592 грн 42 коп. (Акт-розрахунок та Протокол засідання комісії від 06.04.2018, які споживач отримав на комісії коли був присутній, були додані).

Тому представник позивача за зустрічним позовом ПАТ «Харківгаз» просив в задоволенні основних уточнених позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Харківгаз» про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Харківгаз» вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 12592,42 грн. на р/р № НОМЕР_2 у відділенні АБ «Кліринговий дім» м. Київ, МФО 300647, , ІПН: 98; стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 на користь ПАТ «Харківгаз» за проведення експертизи суму судового збору в розмірі 1921 грн.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 01 березня 2021 року частково задоволено позов ОСОБА_1 та визнано дії ПАТ «Харківгаз» в особі Дергачівського відділення по складанню Акту про порушення № 000372 від 28.07.2017 протиправними; визнано дії ПАТ «Харківгаз» в особі Дергачівського відділення по складанню протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачем природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Дергачівському відділенню ПАТ «Харківгаз» від 06.04.2018 протиправними; визнано дії ПАТ «Харківгаз» в особі Дергачівського відділення по складанню Акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 06.04.2018 протиправними; зобов`язано ПАТ «Харківгаз» здійснити перерахунок за особовим рахунком № НОМЕР_1 розміру незаконно нарахованого платежу за спожитий природний газ у період 01.02.2017 - 28.07.2017, виключивши нарахування збитків у сумі 12592,42 грн.

Стягнуто з ПАТ «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме правову допомогу 6600 грн, та вартість судово-трасологічної експертизи 7680 грн.

У задоволенні іншої частини основного позову відмовлено.

Зустрічний позов ПАТ «Харківгаз» залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі АТ ОГС «Харківгаз» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнити їх зустрічний позов. Провести перерозподіл судових витрат.

Вважає, що суд ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення, неповно та неправильно установив обставини, які мають значення для справи, необґрунтовано відмовив у виклику та допиті свідка, неправильно дослідив і оцінив докази, з`ясував обставини, що мають значення для справи, а його висновки не відповідають обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що всі дії АТ «Харківгаз» щодо нарахування боргу (вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу) у розмірі 12592,42 грн ОСОБА_1 у зв`язку з виявленням позаштатного режиму роботи лічильника газу правомірні і відповідають вимогам закону та здійснені відповідно до положень Кодексу газопровідних систем, оскільки належний ОСОБА_1 лічильник газу обліковує спожитий газ некоректно, а тому відсутні підстави для визнання вказаних дій неправомірними. Відповідна заборгованість нарахована за шість місяців, що відповідає положенням пункту 8 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем.

В обґрунтування скарги зазначено, що факт позаштатного режиму роботи лічильника встановлено діючою Довідкою про непридатність законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-3/5276 від 09.08.2017, оскільки за результатами проведення повірки лічильник ОСОБА_1 визнаний непридатним у зв`язку з перевищенням допустимої похибки вимірювання, що свідчить про існування ознак, які впливають на результати вимірювання та підтверджує факт роботи лічильника в позаштатному режимі.

Послались на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що саме по собі нарахування (донарахованого) об`єму природного газу та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) природного газу і його вартості від 06.04.2018 не покладають на ОСОБА_1 певних обов`язків, а носять рекомендаційний характер щодо сплати нарахованої суми, що є різновидом претензії, оскільки є внутрішніми документами АТ «Харківгаз» і не належать до актів у розумінні статті 16 ЦК України. Вказані документи можуть бути доказами під час вирішення іншого спору, в якому оспорюються дії, рішення, які є обов`язковими для виконання, зокрема, про визнання неправомірними дій відповідача у разі відключення від газопостачання або при заявленому позові про стягнення збитків, завданих споживачем, вирішуючи які суд зобов`язаний дати оцінку оспорюваним документам.

Вказали, що оскарження Акту про порушення № 000372 від 28.07.2017, Протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення та Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу і його вартості від 06.04.2018 не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Послались на те, що неможливо погодитись із висновком суду першої інстанції щодо стягнення з Відповідача за первинним позовом на користь Позивача за первинним позовом 7680 грн. за проведене експертне трасологічне дослідження Харківським науково-дослідноим інститутом судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса № 3466 від 14.04.2020 р. В Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (далі - Науково-методичні рекомендації) відсутній такий вид експертизи/дослідження, як проведення експертиза лічильників газу та перевірка лічильників газу на метрологічні характеристики (похибка вимірювання, перевірка опору проходженню газу (падіння тиску), технічний стан лічильника)). На підтвердження того, що висновок експертного трасологічного дослідження № 3466 від 14.04.2020 не може використовуватися як доказ по даній справі є те, що на офіційному сайті Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса в розділі трасологічні експертизи, відсутній такий підвид судових експертиз та експертних спеціальностей як проведення експертиз лічильників газу та перевірка лічильників газу на метрологічні характеристики.

Вказали, що ще одним підтвердженням того, що висновок вказаного експертного дослідження не може використовуватися як доказ по даній справі є те, що відповідно до офіційного сайту Міністерства юстиції України, де Реєстром методик проведення судових експертиз не передбачено проведення експертиз лічильників газу та перевірка лічильників газу на метрологічні характеристики (скріншот є в матеріалах справи). Зазначене експертне трасологічне дослідження проводилось з поставлених питань ОСОБА_1 щодо наявності слідів втручання в лічильник газу та пломб на ньому заводу-виробника, які взагалі не відносяться до предмету спору робота лічильника газу в позаштатному режимі.

Зазначили, що 08.08.2017 ДП «Укрметртестстандарт» зробило повірку ЗВТ споживача типу «Самгаз» Є4, зав. № 3975685 без вскриття, зробило технічні документи (протокол повірки рекомендованої форми та дефектний акт) за допомогою членів комісії Лабораторії по ТО та ремонту побутових і промислових лічильників ПАТ «Харківгаз», оформило довідку про непридатність лічильника до експлуатації встановленого зразку, як того вимагає вищенаведене законодавство України. Запис про непридатність у відповідному розділі паспорта лічильника газу не робився, оскільки паспорт позивачем за первинним позовом не був наданий для проведення повірки. Зберігання погашених заводських метрологичних пломб (відбитка повірочного тавра) не є обов`язковою умовою для державного повірителя.

Послались на те, що на стор. 10 судового рішення помилково зазначено таке припущення, що в Протоколі повірки результати визначення основної відносної похибки на установці ТЕМПО від 08.08.2017 (технічний документ) та в Дефектному акті лабораторії з ТО та ремонту битових та промислових лічильників АТ «Харківгаз» (технічний документ для внутрішнього користування) повинно бути зазначено «підпис повірника, відбиток тавра після проведення повірки та погашення пломби», оскільки дана вимога не передбачена Порядком та Рекомендаціями. Також, хибним є встановлення судом необхідності «співпадання відбитку повірчого тавра після повірки газового лічильника в Довідкі ДП «Укрметртестстандарт» про непридатність № 39-1-3/5276 від 09.08.2017 з Протоколом повірки результатів визначення основної відносної похибки на установці ТЕМПО від 08.08.17р.», оскільки це також не передбачено вищезазначеним законодавством України, що в підсумку тягне за собою постановлення незаконного рішення.

Вважають, що суд помилково дійшов до висновку про те, що дзеркальце є «спеціальним технічним засобом, яке потребує технічного сертифікату».

Зауважили, що при розгляді справи суд першої інстанції не перевірив доводи позивача за первинним позовом та заперечення і вимоги відповідача за первинним позовом, у рішенні не зазначив конкретних обставин і фактів, які спростовують доводи АТ «Харківгаз», окрім неправильної оцінки показань свідка слюсаря КВПіА ОСОБА_2 та показань представника АТ «Харківгаз» щодо обов`язкової присутності повірника ОСОБА_3 під час проведення повірки лічильника газу 09.08.2017 (про це вказувалось також в промові представника АТ «Харківгаз» в судових дебатах), не дав належної оцінки наданим доказам АТ «Харківгаз».

Послались на те, що суд лише за припущеннями захисника Михайленко В.П. на стор. 12 рішення робить необґрунтований висновок про те, що «при повірці і експертизі повірник ОСОБА_3 реального дослідження не проводив». Аналізуючи технічний запис судового процесу показів свідка слюсаря КВПІА ОСОБА_2 , а також представника АТ «Харківгаз»: адвоката Юркова І.Б. суд неправильно їх коментує, спотворює суть їх показів щодо обов`язкової присутності повірника ОСОБА_3 під час проведення повірки лічильника газу, надає перевагу документам ОСОБА_4 , які взагалі не належать до предмета спору, що тягне за собою постановлення необґрунтованого та незаконного рішення.

Вважають, що суд помилково оцінює покази викликаного та допитаного в судове засідання в якості спеціаліста: начальника Чугуївськоїго відділення АТ «Харківгаз» ОСОБА_5 , який за займаною посадою та досвідом має спеціальні навички та знання як член комісій з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ в галузі обліку та донарахування обсягів природного газу у разі підтвердження виявленого порушення Кодеку ГРС у виді роботи лічильника газу в позаштатному режимі, для цього йому не обов`язково бути «експертом чи навіть освітянином з роботи газового господарстві техніки промислового і побутового газового господарства», як зазначається на стор. 12 судового рішення.

Зазначили, що суд на стор. 11 рішення необґрунтовано встановлює, що «з метою встановлення фактичних і реальних обставин справи» споживач відвіз лічильник газу до ремонтної організації ФОП ОСОБА_6 (м. Харків), який «декларує про відсутність усередині вказаного лічильника газу елементів або інших факторів, що свідчить про стороннє втручання у його роботу та можуть вплинути на достовірність обліку газу», отримує гарантійний талон за № Л/5101 від 15.09.2017 на 12 місяців (післяремонтна гарантія) та свідоцтво ДП «Харківстандартметроголії» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки за № Л/5101 від 15.09.2017.

В зв`язку з тим, що у представник ремонтної організації ФОП ОСОБА_6 не був викликаний та для надання пояснень в судове засідання, тому залишається низка важливих нез`ясованих судом питань, а саме:

1. Чому ремонтна організація ФОП ОСОБА_6 зробила повірку без присутності Оператора ГРМ, як того вимагає глава 11 розділу X Кодексу ГРС?

2. Чи є ФОП ОСОБА_6 офіційним сервісним центром з обслуговування та ремонту лічильників газу «САМГАЗ» або офіційним представником заводу «САМГАЗ» для проведення обслуговування та ремонту лічильників газу «САМГАЗ»?

3. Яку ремонтна організація застосувала методику проведення повірки лічильника газу «Самгаз» G4, зав. № 3975685 та його метрологічних характеристик та які засоби вимірювальної техніки застосовувала?

4. На що взагалі ФОПом ОСОБА_6 дається гарантія 12 місяців (гарантійний талон), якщо лічильник не розкривався і не ремонтувався?

5. Як ремонтна організація без вскриття лічильника газу може «декларувати та нести повну відповідальність за відсутність усередині лічильника газу елементів або інших факторів, що свідчать про стороннє втручання у його роботу та можуть вплинути на достовірність обліку газу»?

6. Чи має право ДП «Харківстандартметрологія» без проведення власного дослідження лише на підставі гарантійного талону та декларації про невтручання ФОП ОСОБА_6 в той же день видавати свідоцтво про повірку ЗВТ?

7. Чи є у ДП «Харківстандартметрологія» з ФОП ОСОБА_6 договірні відносини для проведення експертизи та повірки лічильників газу?

8. На підставі наданого позивачем Сертифікату калібрування що проводив ФОП ОСОБА_6 (калібровку чи повірку) лічильника газу? Чи проводив він взагалі що-небудь?

Вважають, що неможливо погодитись з помилковим висновком суду щодо стягнення з відповідача за первинним позовом на користь позивача 6600 грн за надану правову допомогу гр. ОСОБА_1 адвокатом Муха А.І.

Послались на те, що для того, щоб у суду були підстави для компенсації витрат позивача на правову допомогу (у т.ч. гонорар адвоката) в матеріалах справи повинні бути наступні документи: договір з адвокатом про надання правової допомоги або витяг з нього; документ, що підтверджує суму гонорару адвоката за надану правову допомогу з вказівкою на характер наданої правової допомоги, кількості затраченого адвокатом часу та документ, що підтверджує витрати на правову допомогу, які ще підлягають компенсації; документ, що підтверджує внесену суму (гонорар) адвокату. Позивач не надав повного переліку необхідних документів, не обґрунтував та документально не підтвердив витрачені суми на правову допомогу, то суд не може стягувати кошти з Відповідача за правову допомогу Позивачу.

Учасники справи не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення районного суду відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За правилом п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не у повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.05.2012 між Дергачівською дільницею ПАТ «Харківгаз» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання (далі Договір), відкрито о/р . Відповідно до предмету Договору Виконавець зобов`язується безперервно надавати Споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного газу ... для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених вказаним договором.

Також, відповідно до підпункту 3 п. 1 Загальних положень Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил.

Так, 28.07.2017 на виконання своїх функцій передбачених Кодексом ГРС працівниками ПАТ «Харківгаз» було проведено обстеження газового обладнання в домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

Під час огляду вузла обліку було встановлено порушення Кодексу ГРС: «позаштатний режим роботи ПЛГ», тобто, робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Відсутність зміни показань лічильника газу, загальмованість зчитувального механізму при фактичній витраті природного газу, що відповідає підпункту 2 пункту 6 глави 6 розділ у X Кодексу.

Показання лічильника типу «Самгаз» G4 на дату складання акту: 06501,13 м3.

В п. 8 акту про порушення № 000372 вказувалось, що комісія Оператора ГРМ з розгляду Акту буде проводити засідання 21.08.2017 за адресою: м. Дергачі, вул. Культури, б. 100-а, 2-й поверх, про що був складений акт про порушення № 000372 від 28.07.2017, який споживач власноруч підписав без зауважень та заперечень (Акт про порушення №000372 від 28.07.2017 додається).

Відповідно до пункту 6 глави 8 розділу X Кодексу 28.07.2017 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності споживача був демонтований лічильник газу типу «Самгаз» G4, 2012 р. випуску, зав. № 3975685 для проведення повірки, на період проведення повірки абоненту встановлено та опломбовано лічильник типу «Самгаз» G4, 2015 року випуску, зав. № 8358563 з обмінного фонду оператора ГРМ.

08.08.2017 було проведено повірку ЗВТ побутового споживача, про що свідчить протокол повірки з результатом визначення основної відносної похибки на установці ТЕМПО.

09.08.2017 видана Довідка Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації та захисту прав споживачів» на виконання вимог глави 8 розділу X Кодексу видав Довідку ДП «Укрметртестстандарт» № 39-1-3/5276 від 09.08.2017 про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки типу «Самгаз» G4, зав. № 3975685, «За результатами повірки встановлено, що ЗВТ не відповідає вимогам ДСТУ 3336-96 «Лічильники газу побутові. Загальні технічні вимоги». Підстави для визнання ЗВТ непридатним: «Основна відносна похибка лічильника газу при вимірюванні об`єму перевищує максимально допустимі межі» - згідно довідки про непридатність № 39-1-3/5276 від 09.08.2017.

Засідання комісії ПАТ «Харківгаз» з приводу виявленого порушення вимог Кодексу ГРС по Дергачівському відділенню ПАТ «Харківгаз» неодноразово відкладалось з різних підстав.

20.07.2017 відбулося засідання комісії ПАТ «Харківгаз» з приводу виявленого порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Дергачівському відділенню ПАТ «Харківгаз», на яке був запрошений абонент. Споживач без поважних причин не з`явився на засідання комісії, про що не повідомив оператора ГРС, у зв`язку з чим засідання комісії було відкладено на 21.08.2017, про що мається відповідний протокол.

06.04.2018 відбулося засідання комісії ПАТ «Харківгаз» з приводу виявленого порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Дергачівському відділенню ПАТ «Харківгаз», на яке був запрошений абонент. Був складений Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачам природного газу за порушення Кодексу ГРС по Дергачівському відділенню ПАТ «Харківгаз» та Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості від 06.04.2018 за граничними нормами споживання за позаштатний режим роботи ПЛГ. За період з 01.02.2017 по 28.07.2017 витрата газу за граничними об`ємами споживання склала: 2053,23 м3, при цьому за вказаний період по особовому рахунку споживача відображена витрата природного газу в обсязі: 625,69 м3. Донарахований обсяг, визначений за граничними нормами споживання становить: 1427,54 м3 (2053,23 м* - 625,69 м3), вартість якого за цінами закупівлі ПАТ «Харківгаз» склала: 12592 грн 42 коп.

Розшифрування розрахунку визначення суми збитків з лютого 2017 року по липень 2017 року.

При цьому Довідкою ДП «Укрметртестстандарт» про непридатність № 39-1-3/5276 від 09.08.2017 законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки типу «Самгаз» G4, зав. № 3975685, визначено: «За результатами повірки встановлено, що ЗВТ не відповідає вимогам ДСТУ 3336-96 «Лічильники газу побутові. Загальні технічні вимоги». Підстави для визнання ЗВТ непридатним: «Основна відносна похибка лічильника газу при вимірюванні об`єму перевищує максимально допустимі межі». При цьому, ЗВТ споживача не вскривався.

Наявний Дефектний акт Лабораторії по ТО та ремонту газових лічильників ПАО «Харківгаз» від 09.08.2017 при повірці спірного газового лічильника, підписаний інженером по метрології ОСОБА_7 і слюсарем КИПа ОСОБА_2 .

В даному випадку, ДП «Укрметртестстандарт» зробило повірку у споживача засобу вимірювання техніки (ЗВТ) типу «Самгаз» G4, зав. № 3975685 без вскриття, погасило попередній відбиток повірочного тавра, оформило довідку про непридатність лічильника до експлуатації, як того вимагає законодавство України.

З метою встановлення фактичних і реальних обставин справи позивач ОСОБА_1 звернулась до ДП «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (уповноважено Мінекономрозвитку України 16.05.2014). «ДП «Харківстандартметрологія» проведено реальну повірку спірного ЗВТ №3975685, та позивачем отримано відповідне Свідоцтво про повірку серії АХ 216431 №Л/5101 від 15.09.2017 за підписом спеціаліста ОСОБА_8 , наявне повірочне тавро, де вказано, що за результатами повірки виявлено засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 3336-96 «Лічильники газу побутові. Загальні технічні вимоги», а також наданий Гарантійний талон № л/5101 від 15.09.2017, що ремонту лічильника не відбулося із строком гарантії 12 місяців, де також наявна Декларація про невтручання, а саме що ремонтна організація декларує та несе повну відповідальність за відсутність усередині вказаного лічильника газу елементів або інших факторів, що свідчать про стороннє втручання у його роботу та можуть вплинути на достовірність обліку газу (сертифікат калібрування № 201 К-04/19 від 06.12.2019);

Дані обставини підтвердив висновок експерта ХНДІСЕ ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса № 3466 від 14.04.2020, де вказано, що пломби заводу виробника на спірному лічильнику газу САМГАЗ G4 № 3975685 відповідають заводським зразкам пломб лічильників газу виробництва компанії «САМГАЗ» у м. Рівне, слідів втручання не мають. Будь-яких слідів втручання у роботу лічильника та роботу його відлікового пристрою немає. З мотивувальної частини експертизи вбачається, що порівняльним дослідженням пломб, встановлених на спірному лічильнику газу САМГАЗ G4 № 3975685 - в тому числі відбитки тавра повірника на частині пломби-заглушки з правого боку з відповідними зразками пломб лічильників газу ви рибництва компанії «САМГАЗ» м. Рівне, випущеними до 15.08.2012 встановлено їх відповідність зразкам пломб заводу-виробника.

Експерт ОСОБА_9 пояснила суду, що підтримує висновок експерта ХНДІСЕ ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса № 3466 від 14.04.2020, з урахуванням погашення попереднього відбитку повірочного тавра пломби заводу виробника на спірному лічильнику газу САМГАЗ G4 № 3975685 відповідають заводським зразкам пломб лічильників газу виробництва компанії «САМГАЗ» у м. Рівне, слідів втручання не мають.

Судом також були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_2 підтвердив, що він дійсно підписав Дефектний акт Лабораторії по ТО та ремонту газових лічильників ПАО «Харківгаз» від 09.08.2017, так як проводив повірку газових лічильників в ПАО «Харківгаз», працює слюсарем КИПа Лабораторії по ремонту лічильників ПАО «Харківгаз», має середньо-спеціальну освіту. У момент повірки спірного лічильника абонент був відсутній. Був присутній інженер ОСОБА_7 , який фактично і реально дослідження лічильника не проводив. Конкретне дослідження спірного газового лічильника проводив саме свідок, хоча є не інженером метрології, а слюсарем КИПа. При цьому газовий лічильник не вскривався, дослідження проводилося візуально на спеціальному стенді ТЕМПО. Герметичність лічильника не було порушено, що перевірено у спеціальному акваріумі з мильним розчином. Свідок не може назвати нормативних актів, згідно яких необхідно проводити повірку, так як не є спеціалістом і експертом з повірки не являється; свідок не може роз`яснити механізм розширення і стискання газу у лічильнику у момент облікування і дослідження відносно підвищення чи пониження температури повітря, у тому числі у лабораторії; як повинен працювати механізм лічильника газу у зимовий період чи літній період часу свідок пояснити не може, свідку «здається», що ніякої різниці механізму облікування газу в лічильнику бути не може, хоча чомусь дослідження лічильника газу повинно проводитися саме при температурі 20-24 градусів по Цельсію (+- 2 градуси по Цельсію), а інші дослідження являються не коректними. Державний повірник ОСОБА_3 має базування у м. Києві як представник ДП «Всеукраїнський ДНВ центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Мінекономрозвитку України, повинен приїхати на дослідження лічильників, однак документів про його командировку для дослідження спірного лічильника немає. При повірці і експертизі повірник ОСОБА_3 реального дослідження не проводив, Дефектний акт не підписав, протокол повірки не підписав. Тільки як результат погодження із проведеним дослідженням спірного лічильника підписав Довідку про непридатність ЗВТ. На дослідження спірний лічильник поступив з місця пригоди із пломбуванням, був повернутий після повірки абоненту. Дійсно, Протокол повірки 08.08.2017 не підписаний свідком, який реально проводив повірку спірного лічильника, свідок не може пояснити даних обставин, в Протоколі повірки від 08.08.2017 відомості щодо погашення пломби лічильника та проведення відбитку тавра після повірки на пломбі лічильника також відсутні, свідок не може пояснити дані обставини. Свідок встановив, що газовий лічильник не обліковує газ у повному обсязі, але як саме не обліковує свідок пояснити не може. У Дефектному акті свідок встановив, що у спірному газовому лічильнику порушена цілісність мембран вимірювального механізму, зношена золотникова пара вимірювача, зношена ось вимірювального механізму. Все це свідок побачив без вскриття лічильника, дивлячись через патрубки лічильника розміром 3/4 дюйма візуально через дзеркальце, яке слід пропихнути у отвір патрубка лічильника. При цьому саме дзеркальце виготовляється слюсарями КИПа саморобним кустарним способом, технічного сертифікату даний «технічний засіб» не має, дане скельце спеціальним технічним засобом не являється. Свідок наголосив, що у нього відсутнє свідоцтво чи ліцензія, дозвіл на проведення повірки, яку він у даному разі проводив відносно спірного лічильника, підписавши Дефектний акт від 09.08.2017. Свідок також наголосив, що у Дефектному акті від 09.08.2017 відображено тільки його візуальне бачення і його думка щодо механічного складу спірного лічильника, свідок при цьому не проводив метрологічні дослідження, бо не знайомий з цією областю досліджень.

У судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_5 пояснив, що працював в ПАО «Харківгаз» в комісіях з розгляду актів про порушення Кодексу ГРС по Дергачівському відділенню. Дана комісія робить свої висновки на підставі акту про порушення і результатів повірки газових лічильників. Дійсно, при повірці газового лічильника може бути виявлений позаштатний режим його роботи, тобто що лічильник недообліковує газ, його механізм працює з ривками, тому необхідно зробити донарахування об`ємів витраченого газу. При позаштатній роботі лічильника газу механізм лічильника підлягає ремонту. Однак, при цьому свідок також пояснив, що працюючи спеціалістом в ПАТ Харківгаз» з 2017 року має освіту магістра з користування комп`ютерною технікою, документів про освіту надати не може, не являється спеціалістом чи експертом, чи навіть освітянином з роботи газового господарства і техніки промислового і побутового газового господарства, не може відповісти на питання про процес проведення повірки газових лічильників, не являється інженером-метрологом.

Задовольняючи частково вимоги позову, суд першої інстанції критично поставився до Дефектного акту Лабораторії по ТО та ремонту газових лічильників ПАО «Харківгаз» від 09.08.2017 та Довідки ДП «Укрметртестстандарт» про непридатність № 39-1-3/5276 від 09.08.2017 законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки типу «Самгаз» G4, зав. № 3975685, так як у Протоколі повірки результатів визначення основної відносної похибки на установці ТЕМПО від 08.08.2017, яка проведена в Лабораторії по ТО та ремонту газових лічильників ПАО «Харківгаз» - на чого видавалася Довідка від 09.08.2017 ДП «Укрметртестстандарт» та Дефектний акт від 09.08.2017 підпис повірника відсутній, відбиток тавра після проведення повірки та погашення пломби відсутній. Таким чином, відбиток повірочного тавра після повірки газового лічильника в Довідці ДП «Укрметртестстандарт» про непридатність № 39-1-3/5276 від 09.08.2017 не співпадає із Протоколом повірки результатів визначення основної відносної похибки на установці ТЕМПО від 08.08.2017, які повинні співпадати, якщо повірник ОСОБА_3 , метролог ОСОБА_7 та слюсар КИПа ОСОБА_2 проводили технічну повірку разом, що повністю спростовується порівнянням даних документів та показами свідка ОСОБА_2 і представника ПАТ «Харківгаз» Юркова І.Б.

Суд визнав неналежним доказом довідку ДП «Укрметртестстандарт» про непридатність № 39-1-3/5276 від 09.08.2017, оскільки відповідачем не було надано доказів присутності спеціаліста ОСОБА_3 при проведенні дослідження і повірки спірного лічильника (з урахуванням пояснень представника ПАТ «Харківгаз», що повірник ОСОБА_3 знаходиться у м. Києві та тільки затверджує протоколи повірки, а реально повірку не проводить, а також пояснень свідка ОСОБА_2 , що саме він як слюсар КіПа без відповідної спеціальної освіти проводив повірку спірного газового лічильника 09.08.2017, інші особи і спеціалісти повірку не проводили); документ про відрядження ОСОБА_3 із м. Києва до м. Харків на проведення повірки у тому числі і спірного лічильника відсутній.

Суд також зазначив, що Дефектний акт від 09.08.2017 був зроблений у відсутності абонента і власника спірного лічильника, яка не була сповіщена про повірку.

Суд дійшов висновку, що позивач не вчинила дій та бездіяльності, направлених на порушення прав відповідача, а отже і підстави проведення донарахування обсягів, визначених з граничними нормами споживання проведених відповідачем, є неправомірними.

Тому суд вважав необхідним визнати дії ПАТ «Харківгаз» в особі Дергачівського відділення по складанню Акту про порушення № 000372 від 28.07.2017 протиправними;

визнати дії ПАТ «Харківгаз» в особі Дергачівського відділення по складанню Протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачем природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Дергачівському відділенню ПАТ «Харківгаз» від 06.04.2018 протиправними;

визнати дії ПАТ «Харківгаз» в особі Дергачівського відділення по складанню Акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 06.04.2018 протиправними;

зобов`язати ПАТ «Харківгаз» здійснити перерахунок за особовим рахунком № НОМЕР_1 розміру незаконно нарахованого платежу за спожитий природний газ у період 01.02.2017 - 28.07.2017, виключивши нарахування збитків у сумі 12592,42 грн.

Щодо стягнення з ПАТ «Харківігаз» вартості нового газового лічильника із-за придбання споживачем нового лічильника газу з метою недопущення проведення повторних порушень його прав, як споживача суд відмовив у задоволенні цих вимог, оскільки «Правила постачання природного газу», затверджені постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015, «Кодекс газорозподільних систем», затверджені постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, «Правила безпеки системи газопостачання України», затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015, які регулюють спірні правовідносини між Позивачем та Відповідачем, - не містять можливості нарахування споживачем оператору ГРМ будь-яких сум або штрафних санкцій за відключення абонента від газопостачання та обов`язку придбання газових лічильників. При цьому позивач ОСОБА_1 не довела спричинення матеріальної шкоди їй згідно Закону України «Про захист прав споживачів» у зв`язку із тим, що самостійно купила новий газовий лічильник вартістю 1250 грн.

Суд вважав, що до позовних вимог ОСОБА_1 не було додано відповідних документів та доказів, на підтвердження спричинення позивачу факту моральних страждань, шкоди її здоров`я, а також розрахунку розміру моральних страждань. При цьому не зрозуміло якими підставами керувався позивач, виходячи з яких сум виникла сума моральної шкоди у розмірі 20000 грн, чому сума моральної шкоди потім стала складати 50000 грн.

Згідно з вимогами ст. 133,137,141,139 ЦПК України суд також стягнув з ПАТ «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме правову допомогу 6600 грн, та вартість судово-трасологічної експертизи 7680 грн.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову ПАТ «Харківгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу.

Колегія суддів в цілому погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено презумпцію заборони нечесної підприємницької практики.

Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті встановлено, що якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару, ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг, потреби у послугах, заміні складових чи ремонті, характеру, атрибутів та прав продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди.

Відповідно до п.п. 8, 7, 3, 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що предмет спору у даній справі є предметом захисту прав споживачів.

Відповідно до підпункту 3 п. 1 Загальних положень «Правил постачання природного газу», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 р постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил.

Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 затверджений «Кодекс газорозподільних систем».

Загальними положеннями розділу 1 глави І Кодексу визначено, що оператор ГРМ суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Публічне акціонерне товариство «Харківгаз», місцезнаходження: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, здійснює свою діяльність відповідно до Статуту, на підставі якого основним видом діяльності Товариства, є, зокрема, надання послуг з розподілу природного газу, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ.

Вищезазначена діяльність Товариства здійснюється на підставі виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Ліцензії (п. 1 глави 2 розділу І Кодексу).

П. 4 розділу 2 глави і Кодексу закріплено, що оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.

Кодексом газорозподільних систем визначені наступні поняття: засіб вимірювальної техніки/ЗВТ технічний засіб, включаючи лічильник газу, який застосовується під час вимірювань і має нормовані метрологічні характеристики;

комерційний вузол обліку/комерційний ВОГ вузол обліку природного газу, організований відповідно до вимог цього Кодексу для комерційного обліку природного газу при визначенні об`єму (обсягу) передачі та розподілу (споживання/постачання) природного газу в точці комерційного обліку оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

перевірка метрологічних характеристик ЗВТ проведення спеціально уповноваженими територіальними органами у сфері метрології та стаціонарними чи пересувними повірочними лабораторіями перевірки метрологічних характеристик засобів вимірювальної техніки та/або загальної похибки вимірювання комерційного вузла обліку, у тому числі в умовах їх експлуатації, в порядку, визначеному регламентами перевірки метрологічних характеристик ЗВТ, та/або проведення позачергової чи експертної повірки;

побутовий споживач споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; повірка лічильника газу встановлення придатності до застосування лічильника газу на підставі результатів контролю його метрологічних характеристик, що здійснюється в установленому законодавством порядку;

повірка лічильника газу встановлення придатності до застосування лічильника газу на підставі результатів контролю його метрологічних характеристик, що здійснюється в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 4 Загальних положень «Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів» ЗВТ підлягають періодичній повірці, повірці після ремонту, а також можуть проводитися позачергова, інспекційна та експертна повірки.

Як передбачено п.п. 3, 21 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» - експертна повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, яка проводиться у разі виникнення спірних питань щодо метрологічних характеристик, придатності до застосування і правильності експлуатації засобів вимірювальної техніки. Позачергова повірка засобів вимірювальної техніки - повірка засобів вимірювальної техніки, що проводиться за потреби заявника пересвідчитися у придатності засобів вимірювальної техніки до застосування.

Згідно п.п. 1, 15, 20 розділу II. Проведення періодичної, позачергової, інспекційної, експертної повірок та повірки після ремонту Порядку повірка ЗВТ проводиться науковими метрологічними центрами, які мають міжнародні визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічними центрами, державними підприємствами, які належать до сфери управління Мінекономрозвитку та провадять метрологічну діяльність, та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки ЗВТ.

Позачергова повірка ЗВТ виконавцями відповідно до письмового звернення заявника проводиться за потреби заявника пересвідчитися у придатності ЗВТ до застосування. Експертна повірка ЗВТ проводиться в разі виникнення спірних питань щодо метрологічних характеристик, придатності до застосування і правильності експлуатації ЗВТ.

Згідно з підпунктом 2 пункту 6 глави 6 розділу X Кодексу у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.

Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: 2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу;

Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Підпунктом 2 пункту 1 глави 9 розділу X Кодексу визначено, що суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання;

Відповідно до глави 8 розділу X Кодексу якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ).

Також, відповідно до підпункту 3 п. 1 Загальних положень Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 глави 2 розділу XI Кодексу до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно;

Відповідно до пункту 8 глави 3 розділу XI Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу та/або його позаштатного режиму роботу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється, виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням терміну на його усунення.

Згідно з пунктом 8 глави 5 розділу XI Кодексу Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Відповідно до розділу 6 «Лічильники газу мембранні КЗ Настанова щодо експлуатації» (СМУК.407369 РЗ) у разі якщо за результатами проведення повірки лічильник газу був визнаний непридатним до застосування, то повірник зобов`язаний:

- довідку (свідоцтво) про непридатність лічильника до експлуатації (згідно національних стандартів або нормативно правових актів)

- погасити (згідно національних стандартів або нормативно правових актів) методом механічного руйнування заводську метрологічну пломбу на лічильнику, яка знаходиться з правої сторони відлікового пристрою лічильника.

Схожа норма є в п. 7.7. «Інструкції лічильника газу мембранні САМГАЗ. Методика повірки» (СМУК. 407369.14 ИС1) при негативних результатах періодичної повірки лічильник визнають непридатним до застосування, державний повірник (повірник) анулює свідоцтво про повірку і (або) гасить попередній відбиток повірочного тавра чи робить запис про непридатність у відповідному розділі паспорта на лічильник.

Суд першої інстанції правильно встановив, що у Протоколі повірки результатів визначення основної відносної похибки на установці ТЕМПО від 08.08.2017, яка проведена в Лабораторії по ТО та ремонту газових лічильників ПАО «Харківгаз» - на чого видавалася Довідка від 09.08.2017 ДП «Укрметртестстандарт» та Дефектний акт від 09.08.2017 підпис повірника відсутній, відбиток тавра після проведення повірки та погашення пломби відсутній.

Колегія суддів відхиляє посилання у доводах скарги на те, що заповнення вказаних реквізитів не є обов`язковим.

Так, форма вказаного документу розроблена безпосередньо ПАТ «Харківгаз» та містить відповідні графи для заповнення підпис та прізвище повірника, а також місце для відбитка тавра.

Зазначене свідчить про те, що самим відповідачем передбачено заповнення вказаних граф.

Також, відповідно до п. 4 Розділу IV «Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів» оформлення результатів інспекційної та експертної повірок здійснюється таким чином: за результатами експертної повірки персонал, що проводив повірку, складає висновок у довільній формі, який затверджується керівником виконавця.

У висновку зазначаються результати повірки ЗВТ в обсязі, визначеному в заяві на проведення експертної повірки ЗВТ.

Зазначений Протокол повірки результатів визначення основної відносної похибки на установці ТЕМПО від 08.08.2017, який за своєю природою є висновком, а також Дефектний акт від 09.08.2017 не затверджені керівником виконавця.

Також за безпідставність колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно недопустимості висновку експерта ХНДІСЕ ім. Засл.проф. М. С. Бокаріуса № 3466 від 14.04.2020.

Так, вказана експертиза була проведена з питань, що належать до компетенції експерта у галузі трасологічних досліджень, метрологічних досліджень експертом не проводилось. Зазначений доказ є належним і допустимим, оскільки розглянуті експертом питання стосуються криміналістичної, а саме трасологічної експертизи, саме тих знань, в області яких судовий експерт є компетентною особою.

Таким чином, вірним є висновок районного суду щодо недоведеності протиправних дій споживача, що виключає відповідальність ОСОБА_1 у вигляді стягнення вартості не облікованого об`єму природного газу.

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» - крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Згідно з ч. 1ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання.

Приписами ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, в тому числі і відшкодування збитків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 зроблено висновок про те, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц були сформульовані такі висновки:

- приписи статей 11, 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 30 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), статей 1, 2, 4, 21 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) вказують на те, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Таким чином, вимоги про скасування протоколу та визнання неправомірними відповідних дій не підлягають розгляду в судах;

- складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час перевірки дотримання цих ПКЕЕ, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав;

- зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом) під час вирішення іншого спору, зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

З огляду на аналогічний характер спірних правовідносин у даній справі, колегія суддів відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України вважає за необхідне врахувати згадані висновки касаційного суду щодо застосування відповідних норм матеріального права стосовно ефективного засобу юридичного захисту судом порушеного права, що гарантується відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Складений працівниками відповідача акт про порушення є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Виходячи з наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є визнання протиправними та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Харківгаз», оформлене протоколом від 06 квітня 2018 року та Актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 06 квітня 2018 року.

Тому відповідно до п. 4ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржене рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 необхідно скасувати та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині частково. Слід визнати протиправними та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Харківгаз», оформлене протоколом від 06 квітня 2018 року та Актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 06 квітня 2018 року. В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині, що стосується судових витрат, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 01 березня 2021 року має залишитися без змін, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, представник позивача вважає, що у зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, тому у стягненні витрат на правничу допомогу відповідачу слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

На підтвердження несення ОСОБА_1 витрат на правову допомогу суду було надано Ордер Серії ПТ № 100698 (а. с. 9), Ордер Серії ПТ № 099978 (а. с. 81), Детальний опис робіт (а. с. 205), Акт приймання передачі виконаних робіт (а. с. 206, 207), Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги (а. с. 208).

Зазначені документи у повному обсязі підтверджують вартість наданої ОСОБА_1 правової допомоги.

Зазначені послуги були фактично сплачені позивачем згідно з наданими квитанціями на суму 6600 грн (а. с. 202, 203).

Матеріали справи місять також квитанцію про сплату позивачем вартості експертизи у сумі 7518,24 грн (а. с. 201).

Відповідачем не було доведено неспівмірності заявлених витрат.

Також суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують наведених висновків суду.

Перерозподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не здійснюється, оскільки судове рішення було змінено лише з метою забезпечення ефективного захисту порушеного права та за обсягом задоволених вимог фактично не змінилося.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (нині Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз») задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 01 березня 2021 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 скасувати.

Позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Харківгаз», оформлене протоколом від 06 квітня 2018 року та Актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 06 квітня 2018 року.

В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 01 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 грудня 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.М. Хорошевський.