печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7438/21-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у справі № 2-3268/10,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку статті 447 ЦПК України, в якій просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), що полягає у не знятті арешту з нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) накладеного в межах виконавчого провадження ВП №37098338 номер запису в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15597810.

- зобов`язати Миколаївський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), зняти арешт з нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладений в межах виконавчого провадження №37098338 номер запису в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15597810

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що у грудні 2020 р. він звернувся до нотаріуса з питання переоформлення права власності на земельну ділянку, що належить йому на праві власності та дізнався про те, що на все належне йому нерухоме майно накладено арешт.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2020 р. №236336057 Миколаївським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, правонаступником якого після реорганізації є Миколаївський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), внесено запис №15597810 про арешт нерухомого майна позивача згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 27.07.2016 р. ВП №37098338.

Будь-яких документів за вищевказаним виконавчим провадженням заявник не отримував. Згідно витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №37098338 значиться завершеним.

Враховуючи вищевикладене представник заявника 10.12.2020 р. направив до РВДВС адвокатський запит з приводу підстав накладення арешту, з`ясування інформації про стягувача та причини закінчення виконавчого провадження.

Листом від 21.12.2020 р. №21096 РВДВС надав відповідь у якій повідомив наступне.

Запис про арешт майна позивача №15597810 внесений до державного реєстру в межах виконавчого провадження №37098338 з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-3268/10 виданого 15.02.2011 р. Печерським районним судом м. Києва про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Кредитпромбанк», яке завершене 29.06.2017 р. з підстав зазначених у п. 4 ч. 1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: стягувач не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, незважаючи на попередження про повернення виконавчого документа.

15.01.2021 р. представник Заявника звернувся до РВДВС із заявою у якій просив скасувати арешт накладений на належне йому нерухоме майно в межах вищевказаного виконавчого провадження, проте останній листом від 21.01.2021 р. відмовив у задоволенні вказаного клопотання пославшись на те, що закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п. 4 ч. 1, ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає скасування арешту накладеного на майно боржника.

Заявник вважає, що відмова державної виконавчої служби щодо виконання заяви від 15.01.2021 р. є протиправною, у зв`язку з чим орган ДВС слід зобов`язати зняти арешт накладений на належне позивачеві нерухоме майно в межах закінченого виконавчого провадження з огляду на наступне.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, як передбачено частиною першою статті 447 ЦПК України.

Учасники розгляду до суду, для участі у судовому засіданні, про час, дату і місце проведення якого повідомлялися належним чином, не з`явилися.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши подану скаргу та заперечення, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2010 року у справі № 2-3268/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Херсонської філії 104 606, 24 грн заборгованості за кредитним договором та 1 166, 06 грн судових витрат.

29 червня 2017 року начальником Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Городецькою Ю. С. винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-3268/10, виданого 15 лютого 2011 року Печерським районним судом м. Києва.

З листа Миколаївського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21 грудня 2020 року № 20/96 вбачається, що запис № 15597810 внесений до Державного реєстру на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 липня 2016 року винесеної державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в межах виконавчого провадження № 37098338. Вказане виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-3268/10, виданого 15 лютого 2011 року Печерським районним судом м. Києва, яке завершено 29 червня 2017 року з підстав зазначених в п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: стягувач не здійснив авансування витрат виконавчого провадження незважаючи на попередження про повернення виконавчого документа. Одночасно роз`яснено, що статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника та його частини.

У листі Миколаївського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21 січня 2021 року № 591 зазначено, що оскільки виконавче провадження завершено згідно з п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні передбачені законом підстави для зняття арешту, накладеного на майно боржника. Для вирішення питання щодо зняття арешту з майна запропоновано звернутися до суду, як то передбачено ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

За правилами частин четвертої-п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно зі статтею 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Статтею 609 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу

Стягувачем за виконавчим листом №2-3268/10 виданим 15.02.2011 р. Печерським районним судом м. Києва вказано ВАТ «Кредитпромбанк» (після зміни організаційно-правової форми юридичної особи - ПАТ «Кредитпромбанк»). Згідно відомостей які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказана юридична особа припинена 01.10.2020 р. у спосіб, що не передбачає правонаступництва.

Окрім того, подальше пред`явлення вищевказаного виконавчого документа стягувачем до виконання не можливе оскільки 29.06.2020 р. сплинув трирічний строк повторного пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, передбачений ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», а поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не можливе у зв`язку з ліквідацією стягувана.

Суд приймає до увагу доводи заявника про те, що згідно інформації, яка міститься в системі «Судова влада України» будь-які справи щодо заміни сторони виконавчого провадження чи поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-3268/10 виданого 15.02.2011 р. Печерським районним судом м. Києва, учасником яких є Заявник станом на 05.02.2021 р. відсутні.

Пункт 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставою для закінчення виконавчого провадження, зокрема є припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, а виконавчий документ повертається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

При цьому згідно зі статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа до суду, який його видав передбачає зняття арешту накладеного на майно (кошти) боржника, виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, у тому разі, якби виконавчий документ знаходився на примусовому виконанні, то виконавче провадження щодо стягнення боргу із Заявника підлягало б закінченню зі зняттям арешту з його майна.

Таким чином бездіяльність державного виконавця, яка полягає у відмові вжити заходів по скасуванню арешту накладеного на нерухоме майно заявника за умови ліквідації стягувача та відсутності його правонаступників є протиправною та такою, що порушує права заявника передбачені статтею 321 ЦК України щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Відповідно до частини другої ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у справі № 2-3268/10 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), що полягає у не знятті арешту з нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) накладеного в межах виконавчого провадження ВП №37098338 номер запису в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15597810.

Зобов`язати Миколаївський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), зняти арешт з нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладений в межах виконавчого провадження №37098338 номер запису в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15597810.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання, як передбачено частиною 1 статті 453 ЦПК України.

Суддя С. В. Вовк