Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7731/20
Номер провадження2/711/633/21
РІШЕННЯ
19 травня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого - судді Казидуб О.Г.
при секретарі Зайцевій О.І.
представника позивача адвоката Петренко Ю.О..
представника відповідача адвоката Дерев`янка В.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -
Факт передачі та отримання коштів зафіксовано розпискою наданою та підписаною ОСОБА_4 в присутності двох свідків, які в цьому розписалися. Також, факт передачі позивачем коштів встановлена судом (справа № 707/2488/18) від 15 липня 2019 року.
Зазначає, що сплативши кошти саме вона набула право набути статус члена садового товариства та оформлювати всі належні документи на згадану нерухомість.
Між нею та ОСОБА_4 не встановлювався строк протягом якого потрібно було переоформити права учасника (члена) садівничого товариства «Дніпро» на неї, вона не була обмежена часом вчинення таких дій.
Згодом їй з сайту судової влади стало відомо, а саме, з рішення суду по справі № 707/2488/18 від 18 липня 2019 року, що 01.11.2017 року за ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на садовий будинок АДРЕСА_3 . Оскільки, відповідачі на цей момент перебували у шлюбі, садовий будинок АДРЕСА_3 перейшов у спільну сумісну власність відповідачів, що і підтверджується встановленими обставинами вищевказаного рішення.
При цьому, відповідачі власних коштів на придбання нерухомості не витратили, але отримали у власність садовий будинок та ділянку АДРЕСА_3 за рахунок її коштів.
Вважає, що згаданими діями відповідачі заподіяли шкоду її майну, оскільки, набули у власність нерухоме майно не за власний рахунок, а за рахунок коштів позивача. Ця шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
02 грудня 2020 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено справу у судове засідання.
Представник позивача адвокат Петренко Ю. О. в судовому засіданні пояснив, що перебуваючи в шлюбі позивачка віддала кошти ОСОБА_4 за право учасника садового товариства «Дніпро», про що свідчить по розписка 19.05.2016 році. Потім ОСОБА_2 оформив будинок на себе. Після розірвання шлюбу між відповідачами , рішенням суду було встановлено, що цей будинок являється спільно набутою власністю подружжя та визнано по 1/2частині садового будинку за її сином і колишньою невісткою. У позивачки наміру дарувати будинку не було, а як наслідок право власності набула ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Люди все життя працювали і мали можливість накопити гроші на такий садовий будинок. На його думку, неправомірність дій полягає в тому, що за рахунок саме її коштів відповідачі набули права власності на садовий будинок. Також, зазначив, що
01.11.2017 почався підрахунок часу для подачі позову, саме тоді коли було винесено рішення про визнання права власності за відповідачем ОСОБА_2 . Про існування даного рішення позивачка дізналася з реєстру судових рішень. В листопаді 2017 року було оформлено право власності на будинок на підставі довідки КП «ЧООЮТІ» від 30.10.2017.Також зазначив, що позивачка ОСОБА_1 не була учасником справи № 707/2488/18, на той момент це не заявлялося. А тому, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача адвокат Дерев`янко В.Т. в судовому засіданні зазначив, що гроші позивачкою передані були добровільно. ОСОБА_4 отримав гроші і здійснив переоформлення земельної дільниці на її сина ОСОБА_2 . Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розцінюються як шахрайство, але позивачка не зверталась до поліції, а цей позов є спробою стягнути з ОСОБА_3 хоч якихось коштів. В Черкаському районному суді розглядалась справа № 707/2488/18 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ майна та визнання права власності на 1/1 частину майна. Верховний суд з доводами апеляційного суду погодився і визначив те, що доводи про те,що кошти передані за садовий будинок є необґрунтованими. Вказане свідчить лише про передачу коштів позивачкою, а не те що ці кошти були її власністю. В 2011 році ОСОБА_2 отримав тяжку черепно - мозгову травму, його потрібно було лікувати. В 2003 році позивачкою було придбано квартиру. ОСОБА_5 була написана заява про виключення його з членів товариства, а ОСОБА_2 написав про включення його до членів товариства. А потім відбувалась приватизація і сільська рада в засіданні, перевіряючи, це все затверджувала. В 2018 році вже почався спір, і батько, мати ОСОБА_2 були допитані як свідки та позивачка повідомляла про те, що вона ці гроші віддали щоб її син купив цей будинок для себе. На його думку, причин задовольняти позов немає, всі причини надумані і не обґрунтовані. Крім того, зазначив, що були перервані строки позовної давності. Зазначив, що передачі коштів відбулася 19.05.2016 року і позов повинен бути поданий не пізніше 19.05.2020, але позовна заява була направлена 30.10.2020 , тобто, пропущено всі строки.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання, призначене 19 травня 2021 року, не з`явився. Причини неявки суду невідомі, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.
15 березня 2021 року через канцелярію суду відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій зазначив, що просить розгляд справи, призначеної на 17 березня 2021 року проводити без його участі. Також зазначив, що дійсно позивач ОСОБА_1 передавала ОСОБА_4 грошові кошти під розписку за передачу прав учасника (члена) садівничого товариства «Дніпро» код ЄДРПОУ 2137936 Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, в тому числі, право користування земельною ділянкою АДРЕСА_3 у вказаному садівничому товаристві разом з надвірними спорудами та майном, що знаходиться на вказаній земельній ділянці. Також, вказує, що дійсно він без відома позивача ОСОБА_1 оформив на себе права учасника (члена) садівничого товариства «Дніпро» , в тому числі, право користування земельною ділянкою АДРЕСА_3 у вказаному садівничому товаристві разом з надвірними спорудами та майном, що знаходиться на вказаній земельній ділянці, отримав членську книжку та в подальшому оформив на себе право власності на ділянку № НОМЕР_1 з садибним будинком. А тому, враховуючи те, що садибний будинок загальною площею 15 кв.м., який знаходиться в Черкаському районі, в с. Ч. Слобода в садівничому товаристві «Дніпро», ділянка № НОМЕР_1 набутий відповідачами за кошти позивача ОСОБА_1 то заперечень щодо задоволення позову не має.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Судом встановлено такі факти та їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі,з 25.07.2015 року.Даний шлюб було розірвано 1.11.2018 року.
Інших доказів, що підтверджує наявність боргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 суду не надано.
Крім того, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 липня 2019 року по справі № 707/2488/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності встановлено:
З даних технічного паспорту на садовий будинок АДРЕСА_3 , який виготовлений КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» 04.10.2017 року вбачається відсутність відміток про наявність самочинного будівництва.
Черкаський районний суд при вирішенні даного спору прийшов, також, до висновку:
17 жовтня 2019 року постановою Черкаського апеляційного суду рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 липня 2019 року залишено без змін.
19 березня 2020 року постановою Верховного Суду рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 липня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 19 березня 2020 року встановлено, що : «Суди попередніх інстанцій, даючи оцінку розписці від 19 травня 2016 року, виходили з того, що відповідно до її змісту матір`ю відповідача ОСОБА_1 передані кошти ОСОБА_4 за передачу права користування земельною ділянкою № НОМЕР_1 у садівничому товаристві «Дніпро» разом з надвірними спорудами та майном, що знаходиться на вказаній земельній ділянці. Вказане свідчить лише про передачу останньою коштів за цей будинок, і не підтверджує, що вказані кошти були її особистими, що саме вона набула вказане майно. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте подружжям в період шлюбу, покладається на того з подружжя, який її спростовує, в даному випадку на відповідача ОСОБА_2 ».
Згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Крім того, суд критично оцінює визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , в зв`язку з тим, що він є сином позивачки.
Крім того, оскільки, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 липня 2019 року визнано право власності за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину садового будинку АДРЕСА_4 , на території садівничого товариства «Дніпро» та залишено після поділу, у власності ОСОБА_2 Ѕ частину садового будинку АДРЕСА_4 , на території садівничого товариства «Дніпро».
Як вбачається із тексту рішення Черкаського районного суду від 15 липня 2019 року, ОСОБА_2 заперечував проти такого розподілу та наполягав на тому, що майно придбано за кошти, які були надані його матір`ю ОСОБА_1 .
Дане твердження ОСОБА_2 було предметом розгляду судами усих інстанції та Верховним Судом встановлено, що «Вказане свідчить лише про передачу останньою коштів за цей будинок, і не підтверджує, що вказані кошти були її особистими, що саме вона набула вказане майно».
А тому, суд вбачає зацікавленість ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог та стягненні коштів з ОСОБА_3 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в і д м о в и т и .
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складений 26 травня 2021 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб