справа № 691/1220/20
провадження № 2/691/165/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

з участю учасників справи:

позивач ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортоної пригоди,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортоної пригоди.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач мотивує їхтим, що 01 травня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Auris» державний номер НОМЕР_1 , яким керувала вона, та автомобілем "Opel Ascona" державний номер НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_2 .. Згідно постанови Городищенського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року по справі №691/471/20 винуватим у дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено ПрАТ «СК Арсенал Страхування», з якою був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4704263 по страхуванню Опель Аскона державний номер НОМЕР_2 . ПрАТ «СК Арсенал Страхування» на підставі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 620030 від 15 травня 2020 року ТОВ «БРІТІШ АВТО КЛАБ» повідомила, що збиток, заподіяний власнику транспортного засобу «Toyota Auris» державний номер НОМЕР_1 склав 267430,00 грн.. При цьому визначила, що ремонт вважається економічно необгрунтованим, згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищать вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. ПрАТ «СК Арсенал Страхування» прийняла рішення та виплатила їй страхове відшкодування в розмірі 130000,00 грн. за мінусом суми франшизи, тобто мінімальний ліміт на який був застрахований автомобіль "Opel Ascona" державний номер НОМЕР_2 . Для визначення залишкової вартості, після ДТП, «Toyota Auris» державний номер НОМЕР_1 , ПрАТ «СК Арсенал Страхування» виставило пропозицію на продаж автомобіля на платформу (біржу) «Аudatex». Найвища пропозиція залишкової вартості, після ДТП, автомобіля «Toyota Auris» державний номер НОМЕР_1 , склала 78000,00 грн.. Зазначена сума залишкової вартості автомобіля «Toyota Auris» державний номер НОМЕР_1 після ДТП, яка визначена в сумі 78000,00 грн. та виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн за мінусом суми франшизи, значно менша ринкової вартості автомобіля «Toyota Auris» державний номер НОМЕР_1 на момент ДТП, таким чином вона, не отримала суми відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 90840 грн. 00 коп.. Відповідач, якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, в силу положень статей 1187, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати їй, як потерпілій різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка підлягає також зменшенню на суму франшизи. Змушена звернутися до суду із заявленими вимогами, остільки компенсації у будь-якій формі від відповідача не отримала.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задоволити.

Відповідач, позовні вимоги визнав та не заперечив, що є винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 01 травня 2020 року за участю автомобіля «Toyota Auris» державний номер НОМЕР_1 , яким керувала позивач, та автомобілем "Opel Ascona" державний номер НОМЕР_2 , яким керував він і згідний відшкодувати шкоду, але не погоджується із розрахунком завданих збитків, остільки вважає їх завищеними.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про задоволення позовної заяви, остільки сторона позивача, довела в повному обсязі свої позовні вимоги, а сторона відповідача не скористалась можливістю довести протилежних обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, що є її обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо- транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного.

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому розмір страхової виплати (страховою відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

У зв`язку із зазначеним, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, не припинилось виконанням, проведеним належним чином (статті 599 ЦК України), і особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 21.02.2018р. по справі 760/19377/15-ц (провадження № 61-2211 св 18).

В даному випадку позивач пред`явив вимогу до винної особи про відшкодування непогашеної частини повної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, без урахування коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Крім того, за правилами статей 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Із досліджених судом доказів вбачається, що згідно постанови Городищенського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року по справі №691/471/20 відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.6). Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. (а.с.6-8). Позивач повідомила ПрАТ «СК Арсенал Страхування» про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 01 травня 2020 року , з метою отримання виплати страхового відшкодування (а.с.9). Згідно Акту про визначення вартості майна у вигляді колісного транспортного засобу «Toyota Auris» державний номер НОМЕР_1 від 30 червня 2020 року, ринкова вартість об`єкта оцінки становить 296240 грн. 00 коп. (а.с.10-14). Страхова сума виплачена позивачу страховою компанією ПрАТ СК «Арсенал страхування» в сумі 127400,00 грн., що підтверджується випискою АТ КБ «ПриватБанк» від 16 жовтня 2020 року (а.с.16). ПрАТ «СК Арсенал Страхування» виставило пропозицію на продаж автомобіля «Toyota Auris» державний номер НОМЕР_1 на платформу (біржу) «Аudatex». Найвищою пропозицією залишкової вартості автомобіля «Toyota Auris» державний номер НОМЕР_1 , склала 78000,00 грн. (а.с.10), яка є значно менша ринкової вартості автомобіля «Toyota Auris» державний номер НОМЕР_1 на момент ДТП. Розрахунок відшкодування за пошкоджений автомобіль становить 127400.00 - 78000.00 = 90840.00 грн.. Згідно Висновку оціночного дослідження ТОВ «Архекспертус» від 02 червня 2021 року середня ринкова вартість транспортного засобу - автомобіля «Toyota Auris» 1,6L, станом на 01 травня 2020 року становить 288350,00 грн..

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, і дана обставина ним не оспорюється, було пошкоджено належний позивачу автомобіль, відповідач у добровільному порядку завдану позивачу майнову шкоду не відшкодовує, то суд вбачає підстави для відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01 травня 2020 року за участю сторін, остільки позивачу відшкодовано страхове відшкодування за шкоду, що спричинена внаслідок ДТП, у розмірі лише 78 000 грн. 00 коп., що є недостатнім, тому суд встановив, що позивач має право на отримання різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач, у зв`язку із розглядом справи в суді, поніс судові витрати в розмірі 908,00 грн., а саме, сплатив судовий збір, які слід стягнути у повному обсязі, на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, так як вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України.

Позов підтверджується: копією постанови Городищенського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року по справі №691/471/20; копією Акту про визначення вартості майна у вигляді колісного транспортного засобу «Toyota Auris» державний номер НОМЕР_1 від 30 червня 2020 року; копією випискою АТ КБ «ПриватБанк» від 16 жовтня 2020 року; копією Висновку оціночного дослідження ТОВ «Архекспертус» від 02 червня 2021 року; квитанцією №0.0..1 від 26 жовтня 2020 року.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166,1187,1188,1191,1194 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 10,12,13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 141, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортоної пригоди - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. та понесені судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп..

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. М. Савенко