Ухвала

26 травня 2021 року

м. Київ

справа № 542/1403/17

провадження № 61-523св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Новосанжарська районна державна адміністрація Полтавської області, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Драбинівська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Елеватор «Чиста Криниця»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області

від 31 липня 2019 року у складі судді Афанасьєвої Ю. О. та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Панченка О. О., Карпушина Г. Л., Одринської Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області

(далі - Новосанжарської РДА Полтавської області), Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Полтавській області) та Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Елеватор «Чиста Криниця» (далі - ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця»), про примусове виконання обов`язку в натурі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 22 липня 2016 року головою Новосанжарської РДА Полтавської області були внесені зміни до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0290580, у зв`язку передачею йому права на земельну частку (пай) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2016 року № 405, розмір земельної частки (паю) становить 4,54 га в умовних кадастрових гектарах.

З метою отримання рішення про виділ земельної частки (паю) в натурі та викопіювання земельної ділянки він звернувся до Богданівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та Новосанжарської РДА Полтавської області, однак, йому було відмовлено.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 січня

2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», яке набрало чинності 31 січня 2018 року розпорядником земельних ділянок замість Богданівської сільської ради є Драбинівська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області.

Враховуючи викладене та на підставі уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати Драбинівську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області прийняти рішення щодо виділення земельної частки (паю) у розмірі 4,54 умовних кадастрових гектарах, посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0290580 на ім`я ОСОБА_1 та видати викопіювання спірної земельної ділянки; зобов`язати Новосанжарську РДА Полтавської області постановити розпорядження про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, орієнтовною площею 4,54 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Богданівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області; зобов`язати Драбинівську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області передати йому земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності, орієнтовною площею 4,54 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області

від 31 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Драбинівську сільську раду Новосанжарського району Полтавської області виділити ОСОБА_1 земельну ділянку на території Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в натурі (на місцевості) в розмірі земельної частки (паю), площею 4,54 умовних кадастрових гектарів, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0290580, виданого на підставі розпорядження Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області

від 17 березня 1997 року № 89, з внесеними змінами на підставі розпорядження Новосанжарської РДА Полтавської області від 10 вересня 2008 року № 399.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2019 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на момент звернення позивача до суду сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0290580 недійсним не визнаний та не скасований, як і свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2016 року, а отже, наявність належним чином оформленого та зареєстрованого сертифікату на земельну частку (пай) засвідчує право позивача на виділення земельної ділянки в натурі та отримання відповідного документу про права власності на землю.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області залишено без задоволення. Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 липня 2019 року залишено без змін.

Додатковою постановою Полтавського апеляційного суду від 30 січня

2020 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0290580, виданий на підставі розпорядження Новосанжарської РДА Полтавської області від 17 березня 1997 року № 89 є дійсним, тому позивач має право на виділення земельної ділянки в натурі та отримання відповідного документу про права власності на землю, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0290580.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у січні 2020 року до Верховного Суду, Драбинівська сільська рада Полтавської області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що сертифікат на земельну частку (пай) та свідоцтво на право на спадщину позивачу були видані незаконно.

ОСОБА_2 - мати позивача, помилково була внесена в списки осіб, які мали право на земельну (частку) пай, й вона була виключена із списків зборами уповноважених колгоспників КСП ім. Пархоменка. Новосанжарська РДА Полтавської області 17 березня 1997 року безпідставно прийняла розпорядження про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) та видала такий сертифікат. Разом з тим, оскільки ОСОБА_2 була виключена із списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), то й земельна ділянка померлій не наділялась. Вказує, що землі КСП ім. Пархоменка розпайовані, вільних земель колективної власності, які підлягають паюванню на території ради немає, в зв`язку з чим можливості наділити позивачу земельну ділянку немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

У березні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2021 року справу за позовом

ОСОБА_1 до Новосанжарської РДА Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа - ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця», про примусове виконання обов`язку в натурі призначено до судового розгляду.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії

ПЛ № 0290580, виданого Новосанжарською РДА Полтавської області на підставі розпорядження Новосанжарської РДА Полтавської області

від 17 березня 1997 року № 89, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Пархоменка, розміром 5,1 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат зареєстровано 31 липня

1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 12264 (а. с. 7, т. 1).

Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну частку (пай) (а. с. 8, т. 1).

22 липня 2016 року до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії

ПЛ № 0290580 були внесені зміни, а саме право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2016 року № 405. Розмір земельної частки (паю) 4,54 в умовних кадастрових гектарах (а. с. 7, т. 1).

04 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Богданівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з заявою, в якій просив надати йому викопіювання земельної частки (пай) посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0290580 (а. с. 10, т. 1).

Листом від 21 вересня 2017 року № 02-08/193 Богданівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області надано відповідь про те, що земельна ділянка ОСОБА_2 не надавалася, в проекті виділення земельних ділянок її немає, тому що вона не була членом КСП ім. Пархоменка і сертифікат виписано помилково. Питання про скасування сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 та свідоцтва про спадщину на користь ОСОБА_1 перебувають на розгляді в суді (а. с. 11, т. 1).

Крім того, 25 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Новосанжарської РДА Полтавської області з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а. с. 13, т. 1).

Листом від 23 січня 2017 року № К-297 Новосанжарської РДА Полтавської області йому надано відповідь про те, що в провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області знаходиться справа за позовом Богданівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області до Новосанжарської РДА Полтавської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про скасування сертифікату на земельну частку (пай) та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 липня 2016 року. Таким чином, прийняття розпорядження «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» не можливо до прийняття рішення у справі (а. с. 14, т. 1).

Відповідно до статей 15-1, 117, 122 ЗК України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 року № 60-р «Про питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізької області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року № 308 та враховуючи рішення шостої позачергової сесії сьомого скликання Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтаувської області

від 09 лютого 2018 року Драбинівській сільській об`єднаній територіальній громаді у комунальну власність за актом приймання-передачі передані земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2 326,0595 га, які розташовані на території АДРЕСА_1 та Сухомаячківської сільських рад

(а. с. 76-90, т. 2).

Згідно із актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 06 червня 2018 року Драбинівській сільській об`єднаній територіальній громаді передані земельні ділянки загальною площею 2 326,0595 га згідно з додатком (а. с. 77-90, т. 2).

У листопаді 2016 року Драбинівська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області звернулась до суду із позовом до Новосанжарської РДА Полтавської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця», про скасування сертифікату на земельну частку (пай) та скасування свідоцтва на право на спадщину за заповітом.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області

від 09 жовтня 2018 року у справі № 542/1599/16-ц позов Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області задоволено. Скасовано сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ №0290580, виданий на ім`я ОСОБА_2 , а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом

від 22 липня 2016 року, посвідчене приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Охреєм М. А. у спадковій справі № 49/2016, зареєстроване в реєстрі за № 405, видане на ім`я ОСОБА_1 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2019 року зазначене рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалене нове рішення про відмову у задоволення позову Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а. с. 230-232, т. 1).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі

№ 542/1599/16-ц постанову Полтавського апеляційного суду від 21 січня

2019 року змінено, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку по необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Коли спір, стороною в якому є орган державної влади чи місцевого самоврядування, суть якого полягатиме в основному в тому, що ці органи не діють у законодавчо визначеному порядку, поза межами повноважень чи із порушеннями, то такий спір набуває ознак публічно-правового спору, оскільки юридичний характер державного розсуду в цих спірних правовідносинах надає діям та рішенням суб`єкта владних повноважень ознак публічності, які регулюються публічно-правовими нормами.

У такому правовому відношенні суб`єкт владних повноважень не має можливості вирішувати спір, приміром подібний до того, що виник у цій справі, автономно, керуючись власною волею, вільно від законодавчих положень чи іншим способом, характерним для приватноправових відносин.

Відповідно до пунктів 2, 7 частини першої статті 2 КАС України під публічно-правовим спором розуміється спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, , і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг, а під суб`єктом владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За пунктом першим частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отож, коли зіставити суть спірних правовідносин у цій справі та суб`єктний склад її учасників, можна дійти висновку, що на розгляд вимог позивача

ОСОБА_1 до суб`єктів владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності в питанні прийняття рішення про виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості), яке відноситься до сфери земельних відносин, і вирішення земельного спору, який виник з приводу цих вимог, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові

від 30 вересня 2020 року у справі № 807/2306/16 (провадження

№ 11-1068апп19).

Проте колегія Верховного Суду вважає за необхідне відступити від зазначеного висновку з огляду на таке.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Вступивши у спадщину у ОСОБА_1 виникло право за земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії ПЛ № 0290580.

Враховуючи викладене, оскільки спірні правовідносини пов`язані із захистом права ОСОБА_1 на земельну частку (пай), яке підтверджується сертифікатом, тобто цивільного права, слід дійти висновку, що цей спір не є

публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Згідно із частиною третьою статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

З огляду на вищевикладене, вказана справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

З урахуванням наведеного та положень статей 402-404 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 542/1403/17 за позовом ОСОБА_1 до Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Елеватор «Чиста Криниця», про примусове виконання обов`язку в натурі за касаційною скаргою Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 липня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович