Справа № 274/3319/16-ц Провадження № 2-і/274/75/21
21.05.2021 м.Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., за участю секретаря судового засідання Косюченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у справі за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" звернулось до суду із вказаною заявою, в якій просить замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» щодо виконання рішення у справі №274/3319/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №500977901.
В обґрунтування заяви вказано, що між Публічним акціонерним товариством «Альфа банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019, згідно умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» перейшли всі права вимоги до боржників, зокрема, як зазначає заявник, і за договором №500977901.
29.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №29-01/19/2, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступило заявнику право вимоги за договорами кредиту, у тому числі, як вказано в заяві, за договором кредиту №500977901.
Вказуючи на положення ст. 442 ЦПК України заявник просить замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Альфа банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал".
Представник заявника, стягувача, а також боржники та/або їх представники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
У відповідності до ч.3 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Зважаючи на неявку сторін у судове засідання та керуючись приписами ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247, ч.3 ст.442 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у порядку письмового провадження.
Дослідивши заяву, додані до неї докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що у провадженні Бердичівського міськрайонного суду перебувала цивільна справа №274/3319/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 5.10.2016 по вищезазначеній справі позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6; МФО 300346; , п/р № НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № 500977901 від 19.05.2015 року в сумі 16 666,37 гривень.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 17.01.2017 рішення суду першої інстанції від 5.10.2016 змінено в частині стягнення судового збору, в решті залишено без змін.

28.01.2019 між Публічним акціонерним товариством «Альфа банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» було укладено договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019, умови якого передбачають, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» переходять всі права вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до договору на паперовому носії.

29.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №29-01/19/2, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» відступає заявнику право вимоги до боржників за договорами кредиту, перелік яких міститься і Додатку №1-1 до договору.

Згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» № 06/08-2019 від 06.08.2019 вказане товариство перейменовано на товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестохіллс Веста".

ТОВ "Вердикт Капітал" сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестохіллс Веста" 2057000,00 грн, що вбачається з платіжного доручення №52 від 9.12.2019.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження"`у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченомустаттею 272 цього Кодексу.

Відповідно до частини першоїстатті 442 ЦПК Україниу разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першоїстатті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

За змістом частини першої статті 512 ЦК України відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третястатті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно вимог чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України,статті 15 Закону України «Про виконавче провадження"у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першоїстатті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у цій справі.

Судом не встановлено, що договір факторингу оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник.

Так, на підставі наданих заявником доказів судом встановлено, що права кредитора за кредитним договором №500977901 від 19.05.2015 року ТОВ "Вердикт Капітал" набуло на підставі договору факторингу №29-01/19/2 від 29.01.2019.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Відповідно достатті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження 61-4475св20).

Беручи до уваги те, що до ТОВ "Вердикт Капітал" перейшли права кредитора у зобов`язальних правовідносинах, які виникли між Публічним акціонерним товариством «Альфа банк» та ОСОБА_1 на підставі договору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та заміни стягувача у справі.

Керуючись ст. ст.258, 268, 354, 442, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053. ) у справі №274/3319/16-ц .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Б. Большакова