Справа № 645/3261/21
Провадження № 2-з/645/65/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь які дії стосовно спірного майна по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Товстолужська Оксана Володимирівна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якій просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Товстолужською О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1986, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявоюсторона позивача звернулася з заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Товстолужською О.В. за реєстровим № 1986. Крім того, заяниця просила звільнити її від обов`язку зі сплати судового збору, оскільки вона перебуває в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову сторона позивача вказала на те, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус ХМНО Харківської області Товстоложська О.В. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. Предметом спору по даній справі є визначення недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Товстолужською О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1986, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . На 10 грудня 2020 року у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відсутнє право на спадкування оскільки відповідач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, а рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.09.2020 року по справі № 645/98/20 набрало законної сили лише 02.03.2021 року, після прийняття рішення Харківським апеляційним судом. Таким чином, позивач вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 грудня 2020 року, зареєстроване в реєстрі за № 1986, що видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є незаконним. На даний час є підстави вважати, що дана квартира, без згоди позивача може бути відчужена на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одночасно з поданням заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 просила звільнити її від сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі, посилаючись на те, що її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір, оскільки з 30.09.2019 року перебуває в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та не отримує доходів, на підтвердження надала довідку про відсутність доходу.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши подану заяву, прийшов до наступного висновку.

Стосовно клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

При поданні заявипро забезпечення позову ОСОБА_1 не було сплачено судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2021 року був визначений у розмірі 2270 грн.

Так, при поданні заяви про забезпечення позову позивачем не було сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Так, відповідно до довідки виданої ДУ «ХСІ» Північно східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 06.05.2021 № 21 ОСОБА_1 за період з 01.10.2019. р. по 01.05.2021 р. загальна сума сукупного доходу складає 0 грн.

Обґрунтовуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору заявник посилається, що її скрутне матеріальне становище унеможливлює сплату нею судового збору у розмірі, визначеному законом, оскільки дохід у неї відсутній та вона перебуває в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Так, суд в питанні доступу до суду виходить з того, що надмірний формалізм є непропорційним обмеженням права позивача на доступ до суду, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не відповідає меті, задля якої в законі передбачені правила про сплату судового збору авансування витрат по розгляду справи в суді та встановлення запобіжника від зловживання правом на позов, а тому суперечить принципу верховенства права, яким керується суд відповідно до ст. 10 ЦПК України, та завданню цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, ч. 1 ст. 2 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року зі змінами та доповненнями враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

За частиною 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд може звільнити заявника від сплати судового збору, якщо він певний час не отримував дохід. Відповідне положення міститься в ухвалі КАС ВС від 02.08.2019 року по справі № 761/12145/17

За наявними у суду даними за період з 01.10.2019. р. по 01.05.2021 р. загальна сума сукупного доходу ОСОБА_1 складає 0 грн. та на теперішній час вона перебуває в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Виходячи з наведеного, з урахуванням рівня доходів позивача в обсязі наданих суду документів про розмір доходу позивача за попередній календарний рік, перебуванні в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», особливості та значимість предмета позову, необхідності забезпечити реальний доступ до правосуддя при забезпеченні розумного балансу між приватними й публічними інтересами, - у даному випадку суд має підстави відстрочення сплату судового збору до ухвалення по справі судового рішення у розмірі 454 грн. 00 коп.

Стосовно клопотання заявника про накладення заборони, суд зазначає наступне.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якій просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Товстолужською О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1986, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 25.05.2021 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно матеріалів справи та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.04.2021 № 254994190 - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Товстолужською О.В. 10 грудня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , 1946 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстроване в реєстрі за № 1986. Спадщина на яку видано дане свідоцтво, складається з: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9від 22.12.2006"Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до пп.1, 2 та 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Пункт 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд повинен перевірити обґрунтованість доводів заяви щодо можливості та необхідності встановлення таких обтяжень.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3статті 150 ЦПК України).

Відповідно правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями151,152,153 ЦПК України: "З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя.

Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

Разом з тим вжиття заходів забезпечення позову не призведе до порушення принципу співмірності забезпечення позову щодо предмету спору, оскільки ці заходи спрямовані виключно на збереження вже існуючих обставин спірних правовідносин та не накладають обтяжливих обов`язків на сторін та інших осіб.

При цьому, норми діючого законодавства не зобов`язують нового власника повідомляти позивача про свій намір відчужити спірне майно, здійснювати дії щодо спірної квартири, а у інший спосіб позивач позбавлений можливості дізнатися про намір власника майна.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі відчуження відповідачем квартири за адресою: АДРЕСА_2 та вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення заборони вчиняти дії направлені на відчуження вищезазначеного майна.

Суд приймає до уваги вимоги та предмет позову, та вважає, що позивач довела необхідність застосування заходів забезпечення позову за вказаною вище адресою.

При цьому забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди відповідачу, оскільки заборона відчуження майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що, на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у суду відсутні будь-які відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Зазначене не перешкоджає учасникам справи, за наявності підстав в порядку ст. 156 ЦПК України звернутися до суду з заявою про заміну виду забезпечення позову або в порядку ст. 158 ЦПК України про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 151-153, 157 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про відстрочити сплату судового збору - задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 454 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову до ухвалення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Товстолужська Оксана Володимирівна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом в рамках розгляду якої подана заява.

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на майно задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Товстолужською О.В. за реєстровим № 1986.

Копію ухвали для виконання направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (Центру надання адміністративних послуг м. Харкова) та КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Павлівський, 1/3).

Копії ухвали суду після її виконання направити відповідачу - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя -