КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 756/7005/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8422/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Диба О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

08 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Максюк І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» м. Київ Мосійчук Оксани Василівни, Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С ТА Н ОВ И В :

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом до державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» м. Київ Мосійчук О.В., АТ «Альфа-Банк» та просив визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47580704 від 02.07.2019 року 12:22:18, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 на нерухоме майно однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 32209651 за АТ «УКРСОЦБАНК», а також скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності: 32209651, внесений на підставі рішення державного реєстратора Мосійчук О.В.

У березні 2021 року позивач подав заяву про забезпечення позову посилаючись в обґрунтування заяви на те, що квартира АДРЕСА_1 вибула із власності позивача поза його волею. Представники АТ «Альфа-Банк» систематично вчиняють дії, направлені на відчуження вказаного нерухомого майна, використовують методи психологічного та морального тиску на позивача та членів його сім`ї.

У зв`язку з чим просив задовольнити заяву шляхом встановлення заборони співробітникам АТ «Альфа-Банк» та іншим особам, що діють в інтересах АТ «Альфа-Банк», входити до квартири АДРЕСА_1 , пошкоджувати, псувати та передавати в оренду вказану квартиру, заборони здійснювати реєстрацію будь-яких осіб у квартирі, вчиняти дії по передачі права користування на квартиру.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права та не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що такий вид забезпечення позову є єдиним інструментом зупинити психологічне переслідування і тиск на позивача до розгляду справи по суті та направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій АТ «Альфа-Банк».

Зазначив, що представники банку неодноразово намагалися потрапити до квартири шляхом зривання замків та петель дверей, також не було взято до уваги докази, які були надані скаржником на підтвердження фактів, викладених у заяві.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із неналежного обґрунтування заявником неможливості виконання рішення суду у випадку незастосування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, зокрема, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просив заборони співробітникам АТ «Альфа-Банк» та іншим особам, що діють в інтересах АТ «Альфа-Банк», входити до квартири АДРЕСА_1 , пошкоджувати, псувати та передавати в оренду вказану квартиру, заборони здійснювати реєстрацію будь-яких осіб у квартирі, вчиняти дії по передачі права користування на квартиру.

Колегією суддів, встановлено, що ОСОБА_1 вже звертався до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , а також шляхом встановлення заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації права власності на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної квартири; встановлення заборони реєстрації або зняття з реєстрації будь-яких осіб у спірній квартирі; встановлення заборони вчиняти дії по передачі права користування на квартиру.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Київ від 22 червня 2020року у справі №756/7005/20задоволено частково та накладеноарешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить АТ«Альфа-Банк».

Вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно передбачає також і заборону вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного нерухомого майна.

Таким чином, питання щодо забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 вже було вирішено.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 Постанови визначено, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Разом з тим, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду та є важливою гарантією захисту і реального поновлення прав учасників судового процесу.

Тому доводи позивача про наявність чи відсутність обставин вчинення психологічного переслідування і тиску на нього, не можуть бути підставою для забезпечення позову, оскільки такі дії (за доведеності), можуть бути підставою для захисту порушених особистих немайнових прав, передбачених главою 20 ЦК України, а не майнових прав позивача.

Отже при вирішенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову судомпершої інстанції обґрунтовано врахував, що застосування судом процесуальних засобів має тимчасовий характер та гарантує можливість реалізації позовних вимог, сприяє збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом порушені норми матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм чинного законодавства, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 09 червня 2021 року.

Головуючий

Судді