Єдиний унікальний номер: 379/1177/20
Провадження № 2/379/232/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агросленд» про повернення земельної ділянки та скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд: зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСЛЕНД» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства, площею 2,8206 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:013:0006, яка знаходиться в адміністративних межах Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, та скасувати проведену державним реєстратором (нотаріусом) Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б., 18.02.2017 року 15:58:21 року (номер запису про інше речове право: 19084391) державну реєстрацію права оренди за товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСЛЕНД» () земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства, площею 2,8206 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:013:0006, яка знаходиться в адміністративних межах Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області; стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн. та витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у сумі 4004,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є власником земельної ділянки площею 2,8206 га., кадастровий номер :05:013:0006, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в адміністративних межах Северинівської сільської ради Таращанського району. Підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину, видане Таращанською державною нотаріальною конторою, Київської області від 13.02.2015. Зазначає, що 05.04,2018 року до Таращанського районного суду Київської області Позивачем було подано позов до ТОВ «Агросленд» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, справа №379/414/18. Підставою подання позову стало те, що позивач виявив намір визнати недійсним Договір оренди землі від 13.02.2017 року. Про існування Договору оренди позивач довідався із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №119552323 від 04.04.2018 р. Ознайомлюючись із Інформацією № 119552323 позивач довідався, що 15.02.2017 року державним реєстратором Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Калітенко Людмилою Броніславівною було зареєстроване інше речове право, номер запису: 19084391.

Підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 13.02.2017 року, видавник: договір укладено в письмовій формі між орендодавцем та орендарем без нотаріального посвідчення; скріплений підписами, печаткою. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33924938 від 18.02.2017 15:58:21, Калітенко Людмила Броніславівна, Рокитнянська районна державна нотаріальна контора Рокитнянський районний нотаріальний округ, Київська область. Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки. Зміст, характеристика іншого речового права: для ведення особистого селянського господарства, строк дії: 31.12.2025.

У справі №379/414/18 позивач намагався визнати недійсним Договір оренди, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРОСЛЕНД», оскільки вищезазначений Договір оренди він не підписував. Враховуючи те, що вирішення таких питань потребувало спеціальних знань, за клопотанням позивача було проведено судово-почеркознавчу експертизу, експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Проте, висновок експертів не дав змоги достовірно встановити обставини справи, що підлягають доказуванню. Експерти не дали відповіді на поставлені питання (оригінал знаходиться в матеріалах справи №379/4414/18). З метою повного, всебічного, об`єктивного, з`ясування обставин справи, за клопотанням Відповідача, було ініційовано проведення повторної експертизи в Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України. Висновок експертизи, за результатами проведених досліджень, підтверджує, що підпис на оспорюваному договорі оренди виконаний не позивачем, а іншою особою з наслідуванням підпису позивача (оригінал знаходиться в матеріалах справи №379/4414/18).

З огляду на те, що відповідач продовжує використовувати вищезазначену земельну ділянку без правових підстав та враховуючи небажання повернути позивачу належну йому на праві власності земельну ділянку, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки в провадженні Таращанського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 379/414/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ АГРОСЛЕНД про припинення права оренди, яке виникло у ТОВ АГРОСЛЕНД на підставі договору оренди від 13.02.2017 р. 29 вересня 2020 року. Суд ухвалив рішення у справі №379/414/18, яким відмовив позивачу у задоволенні цих вимог. Рішення позивачем не оскаржено і набрало законної сили. Як вбачається зі змісту заяви позивача від 16.11.2020 р. про зміну предмету позову, визначені позивачем підстави та предмет позову у цій справі є тими самими, що й у справі №379/414/18. Так, підставою позову зазначається відсутність волевиявлення орендодавця щодо укладення договору оренди, а предметом позову є земельна ділянка з кадастровим номером :05:013:0006 та вимога про припинення права оренди на неї, яке виникло на підставі договору оренди від 33.02.2017. В зв`язку з чим, просить закрити провадження у справі.

Представник позивача адвокат Горбуненко В.С. у судовому засіданні уточнений позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити його. Доповнив, що в 2018 році позивач отримував оренду плату за 2017 рік, оскільки в 2015 був укладений договір, але з невідомих причин, той був розірваний. Позивач отримував орендну плату оскільки «Агросленд» користувався земельною ділянкою.

Представник відповідача адвокат Губар А.Л. у судовому засіданні, в режимі відео конференції поза межами приміщення суду, уточнений позов не визнав. Зазначив, що позивач отримував орендну плату. Знав, що орендарем є «Агросленд». Можливо, хтось з родичів підписав спірний договір. Фактично було наявне волевиявлення на укладання договору оренди землі. Крім того, має бути застосований строк позовної давності, який потрібно рахувати з кінця 2017 року, коли було отримано орендну плату.

Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується уточнена позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає, що уточнений позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 13.02.2015 державним нотаріусом Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області Овраменко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 212, позивач є власником земельної ділянки призначену для ведення особистого селянського господарства, площею 2,8206 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:013:0006, яка знаходиться в адміністративних межах Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, номер запису про право власності: 8717721 (а.с.10,11).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 119552323 вбачається, що 15.02.2017 державним реєстратором (нотаріусом) Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. проведено державну реєстрацію права оренди (номер запису про інше речове право: 19084391) за товариством з обмеженою відповідальністю «Агросленд» земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства площею 2,8206 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:013:0006 (а.с.12-13).

У зв`язку з запереченням факту підписання зазначеного договору оренди, 05.04.2018 позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання недійсним договору оренди землі від 13.02.2017 та визнання припиненим права оренди земельної ділянки. 29.09.2020 Таращанським районним судом Київської області постановлено рішення у справі № 379/414/18 про відмову в задоволенні уточненого позову, у з`язку зі зміною судової практики у справах про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Рішення суду набрало законної сили 09.11.2020 (а.с.52-55).

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди(частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірному договорі) договір оренди землі укладається в письмовій формі.

За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строку, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У разі якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки (висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц).

З метою з`ясування факту підписання чи не підписання позивачем спірного договору оренди землі від 13.02.2017, ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 29.08.2019 у рамках справи № 379/414/18 було призначено судову почеркознавчу експертизу. За результатами проведення судової почеркознавчої експертизи експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надано висновок № 17-3/1619 від 23.01.2020. Зазначений висновок долучено представником позивача до матеріалів справи.

Згідно з висновком експерта, підпис у графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» в договорі оренди земельної ділянки (кадастровий номер :05:013:0006) б/н від 13.02.2017, укладеному між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агросленд» - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, з наслідуванням його підпису. Підпис у графі « ОСОБА_1 » у стовпчику «Підпис» відомості № 51 на виплату орендної плати за земельний пай за 2017 рік ТОВ «Агросленд» від 27.11.2017 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, з наслідуванням його підпису (а.с.21-36).

В ч. 4 ст. 124 ЗК України зазначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно вимог ч.1, 6 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпорядження своїм майном за власною волею.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц провадження №14-499цс19).

Отже, доводи представника позивача відповідача щодо спливу строку позовної давності є необґрунтованими.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосуванні відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Звертаючись до суду з позовними вимогами у цій справі представник позивача, наполягав на поверненні йому земельної ділянки, вважаючи, що вона знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав.

Враховуючи, що договір оренди вказаної земельної ділянки № б/н від 13.02.2017 року є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, то наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Отже, відповідачем прав та обов`язків за спірним договором оренди земельної ділянки не набуто і правовідносини за ним не виникли, а тому зайняття земельної ділянки, площею 2,8206 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:013:0006, яка належить позивачу, фактичним користувачем - відповідачем ТОВ «Агросленд», є неправомірним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зайняття земельної ділянки фактичним користувачем треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що усунення перешкод у користуванні належною позивачу земельною ділянкою шляхом витребування її у відповідача та повернення спірної земельної ділянки її власнику, з огляду на те, що права та обов`язки сторін за договором оренди вказаної земельної ділянки № б/н від 13.02.2017 не виникли через його неукладеність, є ефективним способом захисту порушених прав позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ст. 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Згідно вимог ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Згідно вимог абз. 3 ч. 3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За приписами ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом.

Позивачем заявлена вимога про скасування про проведену 18.02.2017 державним реєстратором (нотаріусом) Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. державну реєстрацію права оренди (номер запису про інше речове право: 19084391) за товариством з обмеженою відповідальністю «Агросленд» (, місцезнаходження: вул. Шевченка, 5, с. Северинівка Білоцерківського району Київської області) земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства площею 2,8206 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:013:0006.

Згідно ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Такого ж висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18.

Реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди на підставі неукладеного договору на спірну земельну ділянку за відповідачем не відповідає вимогам закону, порушує права та законні інтереси позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належною йому земельною ділянкою, а тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 93, 124, 125, 126, 152 ЗК України, статтями 13, 14, 15, 17 Закону України «Про оренду землі», статтями 202, 203, 205, 207, 215, 317, 319, 391, 627 ЦК України, статтями 3, 4, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 84, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Уточнений позов задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Агросленд» (, місцезнаходження: вул. Шевченка, 5, с. Северинівка Білоцерківського району Київської області) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства площею 2,8206 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:013:0006.

Скасувати запис про проведену 18.02.2017 державним реєстратором (нотаріусом) Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. державну реєстрацію права оренди (номер запису про інше речове право: 19084391) за товариством з обмеженою відповідальністю «Агросленд» (, місцезнаходження: вул. Шевченка, 5, с. Северинівка Білоцерківського району Київської області) земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства площею 2,8206 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:013:0006.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агросленд» (, місцезнаходження: вул. Шевченка, 5, с. Северинівка Білоцерківського району Київської області) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

У стягненні витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Повне рішення суду складено 07.05.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий:В. І. Зінкін