ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/154/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-428/2010 Категорія: на ухвалу Маренюк В. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Карпенко О.В., Василенко Л. І.

За участю секретаря Анкудінова О.І.

учасники справи:

заявник Акціонерне товариство « Райффайзен Банк Аваль»;

особа, яка подає апеляційну скаргу представник Акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» - адвокат Гапон Олександр Якович

розглянувши у м. Черкаси у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» - адвоката Гапона Олександра Яковича на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2020 року постановлену під головуванням судді Маренюка В. Л. в Маньківському районному суді Черкаської області 13.11. 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ( виконавчого листа № 2-428), -

в с т а н о в и в :

05 листопада 2020 року АТ « Райффайзен Банк Аваль» звернувся в суд із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В обґрунтування вимог заяви Акціонерне товариство « Райффайзен Банк Аваль» вказує, що 19.10.2010 року Маньківським районним судом Черкаської області задоволено заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по кредитному договору № 354411/2263/0206-8 від 15.09 2008 року в сумі 95972,43 грн., (що еквівалентно 12133,05 доларам США). В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його продажу з прилюдних торгів в межах виконавчого провадження. Стягнуто державне мито в сумі 959 грн. 72 коп., витрати за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. 00 коп.

У заяві представник АТ« Райффайзен Банк Аваль» вказує, що 09.11.2010 року стягувачу видано виконавчий документ № 2-428 на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 добровільно рішення суду не виконує, у зв`язку з чим, стягувач звернувся до ВДВС Маньківського районного управління юстиції Черкаської області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Державним виконавцем ВДВС Маньківського районного управління юстиції Черкаської області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження для примусового виконання виконавчого листа № 2-428/10 на ім`я ОСОБА_1 .

У заяві представник банку посилається на те, що згідно інформаційної довідки АСВП від 27.10.2020 року, виконавче провадження № 47624956- відкрито, стан виконавчого провадження - примусове виконання, передано до підприємства.

ОСОБА_2 добровільно рішення суду також не виконується, у зв`язку з чим, стягувач звернувся до ВДВС Маньківського районного управління юстиції Черкаської області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Державним виконавцем ВДВС Маньківського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження для примусового виконання виконавчого листа № 2-428/10 на ім`я ОСОБА_2 .

26.06.2013року державним виконавцем ВДВС Маньківського районного управління юстиції було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за № 2-428 від 09.11.2010 року на ім`я гр. ОСОБА_2 .

Представник банку у заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ( виконавчого листа № 2-428) посилається на те, що станом на 26.10. 2020 року зобов`язання відповідача ОСОБА_2 перед банком згідно умов кредитного договору № 354411/2263/0206-8 від 15.09 2008 року не припинені та не виконані.

У заяві банком посилається, що на протязі 2013 -2019 років в АТ «Райффайзен Банк Аваль» проводилися зміни в організаційній структурі Черкаської регіональної дирекції, у т.ч. у структурному підрозділі, який супроводжує роботу за виконавчими документами.

Змінювалися працівники (звільнення, переведення), відбувалося територіальне переміщення Управління пізнього збору проблемної заборгованості роздрібних клієнтів з матеріалами справ проблемних позичальників (документами виконавчого провадження) з м. Черкаси до м. Херсон. Територіальне переміщення підрозділу по роботі з виконавчими провадженнями (управління), звільнення та переміщення працівників банку, а також значна кількість справ виконавчого провадження на виконанні у одного працівника, ускладнили роботу по своєчасному пред`явленню виконавчих листів для примусового виконання до органів державної служби України. Вказане призвело до того, що стягувачем - АТ «Райффайзен Банк Аваль» було пропущено строк для пред`явлення виконавчих листів № 2-428 заборгованості за кредитним договором № 354411/2263/0206-8 від 15.09. 2008 року на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до примусового виконання до відділу ДВС.

АТ« Райффайзен Банк Аваль» просить визнати поважною причину попуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа виконавчого листа № 2-428, виданого Маньківським районним судом Черкаської області на ім`я ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості з гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по кредитному договору № 354411/2263/0206-8 від 15.09.2008 року в сумі 95972,43 грн., (що еквівалентно 12133,05 доларам США), в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його продажу з прилюдних торгів в межах виконавчого провадження, державне мито в сумі 959 грн. 72 коп., витрати за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Поновити строк АТ «Райффайзен Банк Аваль» для пред`явлення виконавчого листа № 2-428, виданого Маньківським районним судом Черкаської області на ім`я ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості з гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по кредитному договору № 354411/2263/0206-8 від 15.09.2008 року в сумі 95972,43 грн., (що еквівалентно 12133,05 доларам США), в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його продажу з прилюдних торгів в межах виконавчого провадження, державне мито в сумі 959 грн. 72 коп., витрати за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. для примусового виконання.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2020 року в задоволенні заяви АТ «Райффайзен БанкАваль» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу - виконавчого листа № 2-428, виданого Маньківським районним судом Черкаської області на ім`я гр. ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості з гр. ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 по кредитному договору № 354411/2263/0206-8 від 15.09.2008 року в сумі 95972,43 грн., (що еквівалентно 12133,05 доларам США), в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його продажу з прилюдних торгів в межах виконавчого провадження, державне мито в сумі 959 грн. 72 коп., витрати за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. , а також поновленні строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання - відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (виконавчого листа № 2-428), представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - адвокат Гапон Олександр Якович оскаржив ухвалу суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу через суд першої інстанції 07.12. 2020 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує, що суд першої інстанції не повністю з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, рішення суду не обґрунтоване, не відповідає вимогами матеріального та процесуального права, тому має бути скасовано.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, банк, як на правову підставу для задоволення заяви вказав, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В апеляційній скарзі представник банку зазначив, що у заяві до суду першої інстанції було вказано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово посилався, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення ст. 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», « Горнсбі проти Греції»).

АТ « Райффайзен Банк Аваль» у заяві до суду першої інстанції посилався також на національне законодавство, як на джерело права. Зокрема, банк вказував, що відповідно до п. 9 ч. 2 ст.129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду, а згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У заяві банку була приведена представником банку практика Конституційного Суду України з даних питань, проте суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 10, 263 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, рішень Європейського суду з прав людини не врахував вказану практику, тому ухвалою від 13.11. 2020 року відмовив у задоволенні заяви банку, посилаючись лише на ст. 433 ЦПК України.

Скаржником зазначено в апеляційній скарзі, що рішенням суду першої інстанції, АТ « Райффайзен Банк Аваль» позбавлений права у законному порядку реалізувати свої права щодо примусового стягнення боргу відповідно до рішення суду про стягнення боргу і звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення цього боргу, а боржник ОСОБА_2 таким чином уникає відповідальності, оскаржуване рішення є несправедливим відносно заявника.

З урахуванням вищевказаного, представник Акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» - адвокат Гапон Олександр Якович просить ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2020 року скасувати повністю. Ухвалити нове рішення, яким заяву АТ « Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ( виконавчого листа № 2- 428), виданого Маньківським районним судом Черкаської області на ім`я ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованостиі із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором № 354411/2263/0206-8 від 15.09.2008 року в сумі 95972,43 грн., (що еквівалентно 12133,05 доларам США), в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його продажу з прилюдних торгів в межах виконавчого провадження, державне мито в сумі 959 грн. 72 коп., витрати за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. задовольнити повністю. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідачів.

Відзив на апеляційну скаргу АТ« Райффайзен Банк Аваль»від учасників справи не надходив.

У відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника банку, надані в судовому засіданні в режимі відео конференції, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу відповідає вказаним вимогам закону.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу - виконавчого листа № 2-428, суд першої інстанції виходив із того, що заявником пропущено строк для подання виконавчого листа на примусове виконання, який закінчився 30. 10. 2013 року згідно даних виконавчого листа, а державним виконавцем виконавчий документ було повернуто банку 27.06. 2013 року. Судом встановлено, що після повернення виконавчого листа стягувану, банк повторно не подавав виконавчий лист на виконання до відділу ДВС, а тому наведені банком підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа не є поважними, оскільки протягом 2013 року до подання даної заяви у листопаді 2020 року банк жодних дій не вчиняв щодо виконання рішення суду, до суду також не звертався з відповідними заявами. За таких обставин, районний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви банку щодо поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Суд першої інстанції при постановленні ухвалипро відмову у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа послався на вимоги ст. 433 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», яким регулюються питання щодо підстав поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вважає їх обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом не допущено порушення норм процесуального права, а за встановлених судом обставин, відсутні підстави для поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, враховуючи доводи та обґрунтування представника банку щодо причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до вимог ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» ,вказано, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами, у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 6 даної статті передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною 3 ст. 433 ЦПК України встановлено, що заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 19.10.2010 року задоволено позов АТ «Райффайзен Банк Аваль». Кредитний договір № 354411/2263/0206-8 від 15.09 2008 року, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 розірвано. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору № 354411/2263/0206-8 від 15.09 2008 року в сумі 95972,43 грн., (що еквівалентно 12133,05 доларам США) на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль», в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його продажу з прилюдних торгів в межах виконавчого провадження, стягнуто державне мито в сумі 959 грн. 72 коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. ( а. с. 49 -51).

05 листопада 2010 року представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в суд із заявою про видачу виконавчого листа ( а. с. 53).

Згідно даних супровідного листа від 09 листопада 2010 року № 726 на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль» судом першої інстанції були направлені виконавчі листи про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку та копія рішення суду від 19.10. 2010 року, де додатками вказані 6 виконавчих листів № 2 - 428/2010 та копія рішення ( а. с. 56).

Як вбачається із матеріалів справи 05 листопада 2020 року представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Маньківського районного суду Черкаської області із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, вказавши підставою поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу для виконання, що у період із 2013 року до 2019 року в АТ «Райффайзен Банк Аваль» проводилися зміни в організаційній структурі Черкаської регіональної дирекції, у т.ч. у структурному підрозділі, який супроводжує роботу за виконавчими документами. Також посилається, що змінювалися працівники (звільнення, переведення), відбувалося територіальне переміщення Управління пізнього збору проблемної заборгованості роздрібних клієнтів з матеріалами справ проблемних позичальників (документами виконавчого провадження) з м. Черкаси до м. Херсон. Територіальне переміщення підрозділу по роботі з виконавчими провадженнями (управління), звільнення та переміщення працівників банку, а також значна кількість справ виконавчого провадження на виконанні у одного працівника, ускладнили роботу по своєчасному пред`явленню виконавчих листів для примусового виконання до органів державної служби України, а тому вважає, що дані обставини є поважними причинами пропуску для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

До заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання представником банку було надано виконавчий лист, виданий Маньківським районним судом Черкаської області 19 жовтня 2010 року із зазначенням оригінал та зазначено, що рішення набрало законної сили 30.10. 2010 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 30.10. 2013 року. Отже, заявником підтверджено наявність у банку виконавчого листа до звернення із заявою до суду у листопаді 2020 року, що свідчить про можливість банку протягом з 2013 до 2016 років, подати повторно виконавчий лист на виконання, оскільки виконавчий лист не був втрачений, а зберігався в матеріалах кредитної справи банку.

У даному виконавчому листі у відмітках державного виконавця про виконання рішення ( вироку) або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення вказано - повернуто згідно п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» за підписом державного виконавця О. О. Полякової ( а. с. 71).

Згідно копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві 27. 06. 2013 року державним виконавцем відділу ДВС Маньківського РУЮ Поляковою О. О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-428, виданого 09.11.2010 року Маньківським районним судом Черкаської області про солідарне стягнення на предмет іпотеки із боржника ОСОБА_2 на користь ЧОД АТ « Райффайзен Банк Аваль» було встановлено відмову стягувача від майна боржника.

На підставі п.3 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено: 1)виконавчий лист № 2-428, виданий 09.11. 2010 року Маньківським районним судом Черкаської області про солідарне стягнення на предмет іпотеки повернуто стягувачу.

2) припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. 3) виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 27. 06. 2014 року. 4) копію постанови направлено стягувану. 5) постанова можу бути оскаржена до Маньківського районного суду в 10-денний строк з моменту її одержання ( а. с. 74).

Відповідно до супровідного листа від 09. 07. 2013 року № 1664 на адресу ЧОД АТ « Райффайзен Банк Аваль» було надіслано постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.06. 2013 року, який був зареєстрований 15. 07. 2013 року у ЧОД АТ «Райффайзен Банк Аваль» Вх. № 2918 ( а. с. 74).

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, що вказано ст. 431 ЦПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 433 ЦПК України стягувачу, який пропустив строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто - не залежать від волевиявлення особи, що пропустила цей строк, і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання у визначений законом строк.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Колегія суддів апеляційного суду перевіривши матеріали справи, доводи та обґрунтування скаржника, не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та вимог заяви, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений АТ «Райффайзен Банк Аваль» з поважним причин, оскільки судом встановлено, що виконавчий лист видано 8.11. 2020 року, рішення суду набрало законної сили 30.10. 2010 року, вказано строк пред`явлення до виконання виконавчого листа до 30. 10. 2010 року. Банк не заперечує, що виконавчий лист був повернутий державним виконавцем стягувачу 27.06. 2013 року та не подавався повторно на виконання банком.

Суд, встановивши, що із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувач звернувся лише у листопаді 2020 року, тобто визначений законом строк, протягом якого стягувач має право на пред`явлення виконавчого документа значно перевищує три роки, після набрання чинності рішення про стягнення з боржника грошових коштів, а поважності причин для його поновлення за встановлених обставин, на які посилається банк, не вбачається, що не дає суду підстав дійти висновку про існування таких непереборних обставин протягом 2013 2020 років, які перешкоджали банку використати своє право щодо подання виконавчого документа на примусове виконання рішення суду. Тому районний суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви банку щодо визнання поважними причин пропуску та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на виконання, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Банк у своїй заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, поданої до суду першої інстанції, вказує, що під час чергової перевірки матеріалів справи проблемного позичальника було встановлено, що виконавчий документ - виконавчий лист № 2-428 від 09.11.2010 року на ім`я гр. ОСОБА_2 знаходиться в матеріалах справи з пропущеним строком для пред`явлення до виконання у ВДВС ( а. с. 61 на звороті). Отже, банк визнає, що пропустив строк, але переконливих та належних доказів щодо підстав для його поновлення та поважності таких причин, суду не надав, оскільки посилання та доводи банку не заслуговують на увагу щодо їх задоволення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги скаржника є безпідставними та необґрунтованими, не підлягають задоволенню апеляційним судом, оскільки висновки суду першої інстанції не спростовано, а посилання скаржника на судову практику, практику рішень Європейського суду з прав людини не дає підстав для висновку, що банком із поважних причин пропущено строк для пред`явлення виконавчого документа для виконання, так як скаржник звертає увагу на обов`язковість виконання рішень суду, принципів верховенства права, але при цьому, сам не виконує вимог закону та вчасно і у визначені строки не подав виконавчий лист на виконання. Тому саме тим, що банк не здійснював належний контроль, не цікавився виконанням рішення суду щодо повернення коштів із боржників протягом тривалого часу, то вимоги банку щодо визнання поважними причин пропуску строку та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа не підлягають задоволенню.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи стосовно іншого боржника ОСОБА_1 по даному кредитному договору виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні та переданий на підприємство, де працює боржник, тому банк може отримати заборгованість по кредиту згідно виконавчого листа на виконання рішення суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Апеляційний суд вважає, що доводи скаржникане дають підстав для задоволення вимог апеляційної скарги щодо скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення вимог заяви Акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ( виконавчого листа № 2-428), оскільки не знайшли свого підтвердження в матеріалах заяви та наданих банком доказах на підтвердження своїх вимог.

З огляду на вище викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування згідно вимог цивільно процесуального законодавства відсутні, а тому ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ( виконавчого листа № 2 - 428) слід залишити без змін, а апеляційну скаргу банку без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» - адвоката Гапона Олександра Яковича - залишити без задоволення.

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ( виконавчого листа № 2-428) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законом.

Повний текст постанови складений 11 лютого 2021 року.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Василенко Л. І.

Карпенко О. В.