Дата документу 31.05.2021 Справа № 335/5869/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №335/5869/20 Головуючий у 1-й інстанції: Крамаренко І.А.
Провадження №22-ц/807/983/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

31 травня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію. (а.с. 1- 11).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2021 року позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж суму боргу за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2016 по 01.01.2019 у розмірі 5 825,42 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (а.с. 40-41).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. (а.с. 43).

Подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 356 ЦПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію, залишено без руху, надано апелянту строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків та сплати судового збору в розмірі 3153,00 грн та надання оригіналу квитанції про сплату судового збору до Запорізького апеляційного суду, або надання документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог закону. (а.с. 46-48).

Вказану ухвалу було направлено на адресу апелянта ОСОБА_1 , зазначену при подачі апеляційної скарги, а саме: АДРЕСА_1 . (а.с. 50).

З розписки, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 29 січня 2021 року, особисто в приміщенні Запорізького апеляційного суду 17 лютого 2021 року. (а.с. 56).

Крім того, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером: 062, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 отримав ухвалу 20 лютого 2021 року особисто, що підтверджено його підписом на поштовому повідомленні. (а.с. 57).

На виконання вказаної вище ухвали, ОСОБА_1 звернувся до Запорізького апеляційного суду зі зверненням, в якому зазначив, що в нього відсутні кошти для проведення судового засідання, у зв`язку з тим, що він не працює та запропонував, щоб вказані кошти сплатило Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» після винесення рішення суду.

Однак, у Запорізького апеляційного суду відсутні правові підстави станом на час звернення з апеляційною скаргою до суду, покладення обов`язку зі сплати судового збору на Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго». Крім того, зазначені у заяві аргументи не є підставами для звільнення (відстрочення) апелянта від сплати судового збору, оскільки ним на підтвердження неможливості сплати судового збору взагалі не надано жодних документів.

Крім того, ОСОБА_1 не усунув інші недоліки апеляційної скарги, відповідно до ст.356 ЦПК України, не надав копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, які також стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, відповідно до ухвали Запорізького апеляційного суду від 29 січня 2021 року. (а.с. 58)

У зв`язку з вищевикладеним, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 лютого 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків та надання виправленої апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, а також для сплати судового збору в розмірі 3153,00 грн та надання оригіналу квитанції про сплату судового збору до Запорізького апеляційного суду, або надання документів, які підтверджують підстави звільнення (відстрочення) від сплати судового збору відповідно до вимог закону. (а.с. 59-61).

Вказаною ухвалою апелянту повторно було запропоновано надати додаткові документи, на підтвердження його матеріального стану, які б стали підставою для звільнення (відстрочення) апелянта від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Вказану ухвалу було направлено на адресу апелянта ОСОБА_1 , зазначену при подачі апеляційної скарги, а саме: АДРЕСА_1 .(а.с. 62).

З розписки, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 26 лютого 2021 року, особисто в приміщенні Запорізького апеляційного суду 02 березня 2021 року. (а.с. 63).

Проте, у визначений судом термін та до теперішнього часу скаржником не виконано вимоги зазначені в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 29 січня 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановленої статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з іншої.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі "МПП "Голуб" проти України" зазначає, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя.

Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06).

У рішенні "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ухвала Запорізького апеляційного суду від 26 лютого 2021 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху, залишається невиконаною, апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги в порядку ст. 356 ЦПК України, не надано копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, а також не сплачено судовий збір та ОСОБА_1 не звертався до апеляційного суду з клопотанням про звільнення (відстрочення) його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, апеляційний суд вбачає в діях ОСОБА_1 ухилення від виконання вимог суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2021 року, необхідно визнати неподаною та повернути на підставі ч.ч.1,3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч.3 ст. 185, ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію,- визнати неподаною та повернути скаржнику.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду апеляційної інстанції, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.