Справа № 939/2219/20
РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на частину житлового будинку та земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , яка фактично була власником Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_1 та Ѕ частини земельної ділянки, кадастровий номер :02:013:0017, площею 0,25 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована на території АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно її /позивачки/ сестрі ОСОБА_5 .

Проте вона /позивачка/ є пенсіонеркою і відповідно до положень ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині, що становить половину частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом.

Коли позивачка звернулась до Бородянської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, то в нотаріальній конторі їй /позивачці/ відмовили у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів, виготовлених на ім`я спадкодавиці на це майно, порадили звернутись з позовом до суду щодо визнання права власності.

Так, ще за життя ОСОБА_4 звернулась до Бородянського районного суду з позовом до ОСОБА_5 , яка після смерті їх з позивачкою батька та відповідно чоловіка ОСОБА_4 - ОСОБА_6 оформила спадщину на своє ім`я, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані будинок та земельну ділянку, не враховуючи ту обставину, що їх матері / ОСОБА_4 / належала половина цих будинку та земельної ділянки, як майна набутого у шлюбі. За постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року було визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані на ім`я ОСОБА_5 в частині права власності на Ѕ частину зазначених спадкового будинку та земельної ділянки.

На даний час ОСОБА_5 також померла і її спадкоємцями є її діти - відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Оскільки оформити свої спадкові права вона /позивачка/ у позасудовому порядку не має змоги, то просила визнати за нею /позивачкою/, як спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на 1/8 частину вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Гамалєєв Ю.В. в судовому засіданні позов визнав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідачки ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 , яка за життя, а саме 26 листопада 2003 року, склала заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно ОСОБА_5 /а.с.4,7, 38-68/.

Так, після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :02:013:0017, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована на території АДРЕСА_1 . Та обставина, що ОСОБА_4 має право на частину вказаних житлового будинку та земельної ділянки розміром 0,25 га як майно набуте у шлюбі з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , була встановлена рішенням Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року при розгляді апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області, ухваленого 05 листопада 2018 року у справі № 360/1920/17, і дана обставина ніким не спростована /а.с.7,8-12/.

Як убачається з копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у встановлений законом строк подали до Бородянської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері, при цьому позивачка надала посвідчення особи, яка постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, згідно якого їй встановлено другу групу інвалідності довічно /безстроково/ /38-68/.

На усне звернення позивачки від 13 листопада 2020 року з питань оформлення своїх спадкових прав, Бородянська районна державна нотаріальна контора своїм листом від 13 листопада 2020 року фактично відмовила позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказане майно через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, виготовлених на ім`я спадкодавиці ОСОБА_4 /13/.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 лютого 2014 року у справі № 1-1/2014 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України дійшов висновку, що незалежно від змісту заповіту право на обов`язкову частку у спадщині мають повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, які в установленому законодавством порядку визнані інвалідами I, II чи III групи, та вирішив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності.

З огляду на зазначене, оскільки зібраними по справі доказами встановлено, що вищевказаний будинок та земельна ділянка були набуті подружжям ОСОБА_6 в шлюбі та належали їм в рівних частках на праві спільної сумісної власності, але за життя спадкодавиця ОСОБА_4 не зареєструвала на своє ім`я право власності на Ѕ частину зазначеного будинку та земельної ділянки, то суд вважає, що Ѕ частина вказаних будинку та земельної ділянки була власністю останньої, а так як позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті матері та є особою з інвалідністю другої групи довічно, то незалежно від змісту заповіту, складеного спадкодавицею, вона має право на обов`язкову частку у спадщині.

За таких обставин, оскільки встановлено, що Ѕ частина спірних будинку та земельної ділянки належали ОСОБА_4 , позивачка належним чином прийняла спадщину після її смерті і має право на обов`язкову частку у спадщині, яка відповідно до положень ч. 1 ст.1241 ЦК України становить половину частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом, спадкоємцями ОСОБА_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , відповідно у разі спадкування за законом позивачка мала б право на ј частину спадкового майна (1/2:2), виходячи з цього, обов`язкова частка у спадщині позивачки становить 1/8 частину (1/4:2), а так як позивачка не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/8 частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :02:013:0017, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована на території АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 1216,1218,1241 ЦК України, ст. 10-13,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на частину житлового будинку та земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/8 частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :02:013:0017, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована на території АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Повне рішення суду складено 27 травня 2021 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч