Справа № 459/275/21
Провадження № 2/459/401/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 травня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.,

за участю секретаря судового засідання Войтків Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червоноград в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

27.01.2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з 23.12.2020 року із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму щомісячно для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що в період з 09.11.1991 року по 31.10.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що між нею та відповідачем досягнуто згоди щодо місця проживання дітей із нею. Однак останній належним чином не виконує свого обов`язку щодо утримання дітей.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.05.2021 року через канцелярію суду представник позивача подав заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності сторони позивача, при цьому зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача та її представника проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі є колишнім подружжям.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 08.10.2014 року, яке набрало законної сили 31.10.2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09.11.1991 року Вілліом ЗАГС Червоноградського міськвиконкому Львівської області розірвано (а.с.11).

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження відповідно серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.3,4).

Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зі змісту частини 1 статті 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, законодавством встановлено гарантований мінімальний розмір аліментів на утримання дітей у разі звернення до суду з такими вимогами.

Водночас ч.2,3 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Також за змістом норми ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановивши обставини, що враховуються при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника та отримувача аліментів, відсутність у матеріалах справи відомостей про наявність на утриманні у платника аліментів непрацездатних осіб чи інших дітей, вимоги законодавства щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку, що аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку позивача на обох синів щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, відповідатимуть потребам дітей та фінансовим можливостям відповідача.

Що стосується доводів позивача про стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), то суд вважає, що остання не обґрунтувала та не надала належних і допустимих доказів на підтвердження отримання відповідачем доходів або ведення способу життя, який би підтверджував наявність у нього такого розміру непідтверджених доходів який би давав підстави для відступлення від встановленого законодавством рекомендованого розміру аліментів на двох дітей. До позовної заяви позивачем долучено копію договору купівлі-продажу, згідно умов якого відповідач придбав 2/3 ідеальних частин житлового будинку та відповідно земельної ділянки для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10), однак такий датований 17.02.2011 роком, тобто у період перебування у шлюбі із позивачем, а тому такий не може бути прийнятий судом до уваги.

Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову - 27.01.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Окрім цього, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Вирішуючи питання щодо про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В силу вимог ч.3 цієї статті при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Із п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання юридичної допомоги від 18.12.2020 року (а.с.19) , акт виконаних робіт від 27.12.2021 року (а.с.21), згідно якого адвокат Огорілко Юрій Володимирович надав ОСОБА_1 юридичні послуги на суму 2000 грн., які складаються із ознайомлення зі справою, збір документів, ознайомлення з нормативно правовою базою, підготовкою заяви та інших процесуальних документів, подачею заяви про видачу судового наказу, дорогою в суд, участю в судових засіданнях.

Враховуючи те, що витрати понесені позивачем на правничу допомогу не пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів по справі 459/275/21, а стосуються справи про видачу судового наказу про стягнення аліментів №459/3729/20 (а.с.18), суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з іншою справою. А тому зважаючи на викладене суд відмовляє у їх стягненні з відповідача.

За ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. від якого позивачка була звільнена при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.01.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету 908,00 грн судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто Червоноградський міським судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 АДРЕСА_2 ).

Відповідач ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення виготовлено 26.05.2021 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська