Справа № 541/1166/21
Номер провадження 2/541/633/2021
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

16 червня 2021 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого - Ситник О.В., за участю секретаря Калініченко Л.О., розглянувши у судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в місті Миргород, Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:
24.05.2021 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 , мотивована тим, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 якому виповнилось 18 років та який з 14 вересня 2020 року навчається в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, юридичному факультеті м. Дніпро на денній формі навчання на контрактній основі. Вартість навчання за умовами договору становить 88000 грн за весь строк навчання (22000 грн за один рік), крім цього, у зв`язку з тим, що навчання в іншій місцевості, відмінній від проживання сина, у нього відбуваються фінансові трати на проживання в гуртожитку, транспортні переїзди, продукти харчування, навчальну літературу та інше. Шлюб між сторонами розірвано з 24.02.2009 року. До досягнення повноліття сином з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти. Позивачка вказує, що на даний час син знаходиться на її утриманні, але коштів на утримання сина який навчається, не вистачає. Відповідач є працездатним, офіційно проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та має стабільний постійний дохід, інших утриманців не має. Тому ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду і просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) , щомісячно на період навчання, або до досягнення сином 23 річного віку.
Ухвалою судді від 28.05.2021 року відкрито провадження по справі.
В судове засідання учасники справи не з`явились, від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала, відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву в якій вказав, що визнає позовні вимоги та просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи.

У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 16.06.2021 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами) , та ст. 200 ЦПК України
Суд, прийнявши до уваги заяву позивача, відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи проходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що в свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком зазначений відповідач ОСОБА_2 (а.с.7). ОСОБА_3 навчається в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, юридичному факультеті м. Дніпро , на денній формі навчання на контрактній основі код з 14.09.2020 року по 28.06.2024 року (а.с.12). 15.12.2003 року Миргородським міським судом Полтавської області була видана постанова про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи стягнення з 04.12.2003 року і до досягнення сином повноліття. (а.с. 9). Відповідач ОСОБА_2 є здоровою працездатною особою, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає, а тому має можливість їх сплачувати.
Частиною 1 ст. 182 СК України, в редакції закону чинній з 8 липня 2017 року передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті вказано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.
Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є працездатною особою, має повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який навчається в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, юридичному факультеті м. Дніпро , на денній формі навчання на контрактній основі код з 14.09.2020 року по 28.06.2024 року (а.с.13).
При таких обставинах справи, коли відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу ОСОБА_3 який продовжує навчання, а останній потребує такої матеріальної допомоги, у суду є підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, приймаючи до уваги те, що позов ОСОБА_1 було задоволено, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.
Керуючись ст.ст. 199-200 Сімейного кодексу України, ст.ст.12,13, 81, 141, 200, 209-246, 247, 258-259, 263-268 , 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
1.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити.
2.Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви 24.05.2021 року, на період навчання сина ОСОБА_3 до 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років.

3.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UA 0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О. В. Ситник