Справа № 462/2308/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року

Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Колодій У.Б.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 28.07.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1290. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2001 року. Від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через 2 роки після народження сина сімейні стосунки між ними почали поступово погіршувались, виникали сварки на ґрунті побутових відносин, через брак засобів до існування та зловживання відповідачем алкогольними напоями. В 2006 році вона вже зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак через малолітнього сина вони примирились. Надалі з 2006 року по даний час поведінка чоловіка не змінилась. Більше п`яти років вони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, зрідка відповідач навідується до неї і сина, однак такі навідування зводяться лише до сварок та агресії. Відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин із членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наведених обставин шлюб з відповідачем носить лише формальний характер і примирення між ними є неможливим. Сім`я фактично розпалась, відтак їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливими, а тому просить позо задоволити.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково зазначила, що спільне життя між ними не склалося, вони виявились людьми з різними поглядами на життя, протягом п`яти років вони не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача почуття любові, поваги та примиритися категорично не бажає. Із врахуванням наведеного, вважає збереження шлюбу таким, що суперечитиме її інтересам, а тому просила позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно після одруження стосунки між ними почали поступово погіршуватись, протягом п`яти років вони шлюбних відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть, примиритись із позивачкою не бажає, а тому просить позов задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 28.07.2001 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1290 /а.с. 5/.

Від спільного подружнього життя у них є повнолітній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 18-19/.

Подружнє життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, так як між ними тривалий час немає взаєморозуміння, протягом п`яти років вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, що свідчить про стійкість конфлікту між ними. Сторони втратили один до одного хороші почуття та помиритися не бажають. Від так суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст.12, 13, 81, 89, 264,265, 354-355 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 28.07.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1290.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 31.05.2021 р.

Суддя Іванюк І.Д.