Провадження № 2/428/2798/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.11.2016 № 185/8636/16-ц з нього утримуються аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також 18.12.2013 Волноваським районним судом Донецької області по справі № 221/6170/13-ц було ухвалено рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). На даний момент він утримує двох неповнолітніх дітей, загалом відраховує 1/2 частки свого заробітку (доходу) та крім цього у нього погіршився стан здоров`я - у січні 2020 року він отримав статус інваліда ІІ групи, втратив 70 % працездатності.

У зв`язку з цим він змушений звернутися до суду та просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а саме стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується даними повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 , про причину неявки в судове засідання суд не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

У судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.11.2016 по цивільній справі № 185/8636/16-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.10.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з копією виконавчого листа № 185/8636/16-ц, виданого 29.11.2016 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Голубицьке Волноваського району Донецької області, стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.10.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з копією виконавчого листа № 221/6170/13-ц, виданого 10.01.2014 Волноваським районним судом Донецької області, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Голубицьке Волноваського району Донецької області, працюючого ПАТ «Екопрод», стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 142793, виданої Обласною МСЕК, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлена ІІ група з 02.01.2020 довічно.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що не має змоги сплачувати аліменти в розмірі визначеному рішеннями судів на утримання двох дітей, оскільки його матеріальне становище погіршилося і він став інвалідом ІІ групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У разі пред`явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, який потрібно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як зазначено позивачем у позові та встановлено в судовому засіданні, позивач має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На двох дітей він сплачує аліменти за рішеннями судів і загальна сума сплачених аліментів становить 50 % його заробітку. Крім того, у січні 2020 року йому призначена довічно ІІ група інвалідності зі значним обмеженням життєдіяльності.

Доводи позивача про те, що він не може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно по кожному виконавчому листу заслуговують на увагу, оскільки ці витрати складатимуть 50 % його доходу. В такому разі, ураховуючи інвалідність позивача зі значним обмеженням життєдіяльності та необхідністю у зв`язку з цим постійного лікування, суд вважає, що розподіл грошових коштів, зароблених позивачем, між ним та його утриманцями буде несправедливий.

За таких обставин, суд вважає, що справедливим буде зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 згідно з рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.11.2016 № 185/8636/16-ц на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки від всіх видів доходів щомісячно на 1/6 частку від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Голубицьке Волноваського району Донецької області, згідно з рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.11.2016 № 185/8636/16-ц на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача щомісячно на 1/6 частку від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І. С. Посохов