Провадження № 2/752/7113/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кахно І. А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовної заявою подано і заяву про забезпечення позову.

Розглянувши матеріали позовної заяви разом із заявою про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява не підлягає розгляду Голосіївським районним судом міста Києва.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна. Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині дванадцятій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Звертаючись до Голосіївського районного суду міста Києва з указаним позовом, позивач посилалась на правила альтернативної підсудності, передбачені частиною дванадцятою статтею 28 ЦПК України, ввжаючи, що місцем виконання виконавчого напису є місце знаходження Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на виконанні якого перебуває оспорюваний виконавчий напис.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, при визначенні змісту категорії місця виконання рішення, що наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», у постанові від 29.10.2020 року по справі № 263/14171/19, провадження № 61-21991св19 прийшов до висновку, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи. Місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Так, у позовній заяві позивач вказує свою адресу реєстрації: АДРЕСА_1 .

Згідно постанови головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Удавіцького Є. В. від 16 березня 2021 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у ТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ ОЕЗ».

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на 24 травня 2021 року контрагент 39974537 - ТОВ «ПРИДНІПРОВСЬКИЙ ОЕЗ» зареєстрований в Україна, 25014, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вулиця Мурманська, будинок 53.

Тому, з урахуванням частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частини дванадцятої статті 28 ЦПК України, цивільна справа № 752/12699/21 підсудна за місцем виконання виконавчого напису - Кіровському районному суду міста Кіровограда.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На виконання вимог пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, вважаю за необхідне передати матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, разом із заявою про забезпечення позову за правилами альтернативної підсудністю, обраної позивачем, до Кіровського районного суду міста Кіровограда.

Керуючись статями 28, 31, 353-356 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, разом із заявою про забезпечення позову за підсудністю передати до Кіровського районного суду міста Кіровограда (25009, місто Кропивницький, вулиця Габдрахманова, 7).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26 травня 2021 року.

Суддя І. А. Кахно