РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Кирпиченко І.А.,

позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 ,

представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 , поданий від імені та в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 03.12.2018 року звернулася до суду з позовом поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 01.03.1985 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Під час шлюбу сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку було зареєстровано за відповідачем. Позивач бажає розподілити майно, набуте сторонами за час перебування у шлюбу, а відповідач не визнає права власності позивача на спірну квартиру. У зв`язку з тим, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо поділу майна, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 20.12.2018 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання.

22.04.2019 року від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява про поділ майна подружжя, в якій відповідач просить визнати спільною сумісною власністю наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 ; будівельні матеріали, які були використані на будівництво гаражу № НОМЕР_1 в автомобільному гаражному кооперативі «Корабел №3», розташованому за адресою: м.Херсон, Острівське шосе, б/н; вагон контейнерного типу, що встановлено на присадибній ділянці батьків дружини ОСОБА_1 , розташованій в кооперативі «Таврія» в с.Кардашинка Цюрупинського району Херсонської області; поділити спільну сумісну власність наступним чином: визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 4/5 частини квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 ; будівельні матеріали, які були використані на будівництво гаражу № НОМЕР_1 в автомобільному гаражному кооперативі «Корабел №3», розташованому за адресою: м.Херсон, Острівське шосе, б/н; вагон контейнерного типу, що встановлено на присадибній ділянці батьків дружини ОСОБА_1 , розташованій в кооперативі «Таврія» в с.Кардашинка Цюрупинського району Херсонської області. Зустрічний позов обґрунтований тим, що позивач з відповідачем з 01.03.1985 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. У 1993 році ОСОБА_4 отримав від інституту по проектуванню доріг двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка 08.09.1994 року була продана. 28.09.1994 року була придбана двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_3 , а 27.12.2002 року її обміняли на трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 з доплатою 1500 доларів США. Крім цього, 17.03.2006 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 отримав у спадок квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , яка була продана за 13000 доларів США. Гроші від продажу квартири були витрачені на ремонт квартири за адресою: АДРЕСА_4 , а також інші потреби сім`ї. За час перебування у шлюбі з 1985 року по 2018 рік відповідач за зустрічним позовом працювала загалом близько 7 років. У зв`язку з чим, позивач за зустрічним позовом вважає за доцільне, зокрема визнати відповідачем ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

29.05.2019 року від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій просить залишити без розгляду позовну вимогу ОСОБА_4 про визнання об`єктом спільної сумісної власності будівельні матеріали, які були використані на будівництво гаражу № НОМЕР_1 в автомобільному гаражному кооперативі «Корабел №3», розташованому за адресою: м.Херсон, Острівське шосе, б/н.

Ухвалою суду від 06.08.2019 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

20.09.2019 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 надала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні зустрічного позову, зазначила, що вона є членом гаражного кооперативу «Корабел №3», з 02.07.1991 року по 12.05.2003 року членом гаражного кооперативу був її батько та саме за його кошти був збудований гаражний бокс № НОМЕР_2 . Позивачем за зустрічним позовом не надано належних доказів того, що саме він придбав будівельні матеріали для будівництва спірного гаражу у 2003 році та їх подальше використання для даних цілей. Щодо поділу вагона контейнерного типу, відповідач за зустрічним позовом зазначила, що позивачем не надано доказів на підтвердження його вартості у розмірі 2000 доларів США. З 1990 року та по теперішній час членом СТ «Таврія» в с.Кардашинка Голопристанського району Херсонської області є ОСОБА_5 матір відповідача. У 1992 році ОСОБА_4 подарував їй спірний вагон контейнерного типу, який був встановлений на дачній ділянці. На сьогоднішній день вагон переобладнаний для проживання, а тому не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . З урахуванням викладеного, відповідач за зустрічним позовом вважає зустрічні позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні.

Ухвалою суду від 14.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 01.12.2020 року витребувано докази: у Головного управління пенсійною фонду України в Херсонській області інформацію чи здійснювалися відрахування до Пенсійною фонду України ОСОБА_1 за період з 01.03.1985 року по 12.11.2018 року. У випадку наявності відрахувань вказати їх розмір, або надати персоніфікацію; у Головного управління ДФС України в Херсонській області інформацію чи отримувала ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в період з 01.03.1985 року по 12.11.2018 року будь-які доходи. Якщо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в період з 01.03.1985 року по 12.11.2018 року отримувала будь-які доходи, вказати джерело та розмір цих доходів; у Херсонського обласного центру зайнятості інформацію чи була працевлаштована ОСОБА_1 в період з 01.03.1985 року по 12.11.2018 року, чи перебувала ОСОБА_1 в період з 01.03.1985 року по 12.11.2018 року на обліку в службі зайнятості як безробітна. Якщо ОСОБА_1 перебувала на обліку в службі зайнятості як безробітна, вказати чи отримувала вона будь-яку допомогу по безробіттю та якщо отримувала допомогу по безробіттю - вказати розмір цієї допомоги.

Ухвалою суду від 24.05.2021 року за заявою представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 прийнято відмову від частини позовних вимог ОСОБА_4 , а саме: про визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вагон контейнерного типу, встановленого на присадибній ділянці батьків дружини ОСОБА_1 , розташованій в кооперативі «Таврія» в с.Кардашинка Цюрупинського району Херсонської області та його поділ, провадження за справою в цій частині закрито.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові, зустрічні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення та просили відмовити з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Зазначили, що у 1993 році відповідач дійсно отримав житло квартиру АДРЕСА_6 , яка була надана йому та членам його сім`ї. В подальшому зазначена квартира позивачем та відповідачем була приватизована, продана та була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_7 , яка в подальшому за договором обміну була обміняна на трикімнатну спірну квартиру. Заперечували проти зменшення частки позивача у праві власності при поділі спірної квартири, так як позивач працювала, в період шлюбу народила двох доньок ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала у декретній відпустці. В подальшому працювала частково без офіційного працевлаштування, були періоди, коли позивач була офіційно працевлаштована. Заперечували факт використання відповідачем особистих коштів на придбання та ремонт спільної квартири. Зазначили, що отримана відповідачем у спадок квартира у м.Кривий Ріг була використана для придбання транспортного засобу. Вважають, що позивач за первісним позовом має право на 1/2 частину спірної квартири в порядку поділу майна подружжя, просили первісний позов задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову, просив відмовити у його задоволенні, заявлені зустрічні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Зазначив, що позиція позивача за зустрічним позовом щодо зменшення частки у праві власності при поділі майна подружжя ґрунтується з тих підстав, що під час придбання спірної квартири позивач за первісним позовом (з 1998 року по 2017 рік) не працювала, не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї. Пояснив, що доказів того, що відповідач за первісним позовом витратив особисті кошти на придбання та ремонт квартири не має. Не заперечував, що у шлюбі у сторін народилося двоє доньок 1988 року народження та 1995 року народження.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено згідно актового запису про укладення шлюбу №194, зробленого 01.03.1985 року Міським відділом РАЦС м.Херсона, що 01 березня 1985 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7 .

З договору купівлі-продажу від 08.06.1994 року вбачається, що двокімнатна квартира загальною площею 54,21 кв.м., житловою площею 30,76 кв.м. по АДРЕСА_8 належала ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.09.1994 року № НОМЕР_4 , яку вони 08.06.1994 року продали.

З договору обміну від 10.12.2002 року вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 08.09.1994 року на ім`я ОСОБА_4 була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_9 , яка 10.12.2002 року була обміняна на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до п.6 договору обмін проведено без доплати, оскільки обмінювані квартири є рівноцінними.

Згідно звіту про незалежну оцінку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ПП ПКФ «Експерт» ринкова вартість квартири станом на 13.12.2018 року становить 634985 гривень, у тому числі її 1/2 частка складає 317493 гривні.

На виконання ухвали суду від 01.12.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області надано інформацію щодо розміру нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 , з якої сплачені страхові внески до Пенсійного фонду України, зокрема за наступні періоди: «Херсонський суднобудівний завод» грудень 1998 року, «УТН-ВОСТОК» липень 2004 року, серпень 2004 року, ДП «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України» листопад 2011 року, січень 2012 року, жовтень 2013 року, листопад 2013 року, ПП ОСОБА_8 вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий 2018 року, що також підтверджується відомостями про доходи ОСОБА_1 , наданими ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі ДПС України за період з 01.01.1998 року по 31.12.2018 року.

Крім цього, згідно листа Херсонського обласного центру зайнятості від 23.12.2020 року №21/01/15/3593/20 ОСОБА_1 у період з листопада 2011 року по 12.11.2018 року на обліку в центрах зайнятості Херсонської області як безробітна не перебувала, допомогу по безробіттю не отримувала. Надати інформацію з 01.03.1985 року по листопад 2011 року не має можливості, оскільки Єдину інформаційно-аналітичну систему запроваджено в листопаді 2011 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Так, частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1,2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

У статті 372 ЦК України зазначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки майно набуто сторонами під час перебування в шлюбі, не відноситься до переліку яке є приватною власністю чоловіка або дружини, та придбане за договорами купівлі-продажу, воно є спільною сумісною власністю подружжя і частки кожного з них є рівними. Ні домовленістю, чи шлюбним договором не було визначено інший порядок поділу майна подружжя.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11).

Зі змісту п.п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 Постанови у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження не в інтересах сім`ї, таке майно або його вартість враховується при поділі. Згідно п.22 Постанови вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, - в даному випадку - на підставі експертної оцінки майна.

Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 набута сторонами під час шлюбу та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 і підлягає поділу між ними порівну по 1/2 кожному.

Щодо зустрічних позовних вимог про поділ спільної сумісної власності подружжя, шляхом визнання за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на 4/5 частини квартири АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя права власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Суд не приймає до уваги доводи сторони позивача за зустрічним позовом щодо того, що ОСОБА_1 в період шлюбу з 1998 року по 2017 рік не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї, не була працевлаштована, з огляду на ті обставини, що у період шлюбу у сторін народилось двоє доньок: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому відповідач дбала про дітей та з відповідей Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі ДПС України судом встановлено, що ОСОБА_1 була працевлаштована.

Крім цього, з п.3 договору №229 купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.1994 року вбачається, що квартира АДРЕСА_6 належала ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.09.1994 року та була ними продана.

А тому, з урахуванням вищевикладених обставин, суд не вбачає підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя, стороною позивача за зустрічним позовом не доведено, що відповідач ОСОБА_1 не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилялася від участі в утриманні дитини (дітей), приховала, знищила чи пошкодила спільне майно, витрачала його на шкоду інтересам сім`ї, таким чином у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 3174,94 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 158, 259, 263-265, 355 ЦПК України, ст.ст.368, 372 ЦК України, ст.ст.60, 61, 69, 70 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,1 к.в.м, житлового площею 38,8 кв.м.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІН: НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,1 к.в.м, житлового площею 38,8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІН: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_3 ) судові витрати, понесені на сплату судового збору, в сумі 3174,94 гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 , поданий від імені та в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 27.05.2021 року.

Суддя: С.І.Майдан