Справа № 265/2759/21
Провадження № 2-н/265/552/21
У Х В А Л А

25 травня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Костромітіна О.О., розглянувши заяву Житлово-комунального підприємства "Азовжитлокомплекс" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території,

В С Т А Н О В И Л А:

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява Житлово-комунального підприємства "Азовжитлокомплекс" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п. 9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором). Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Відповідно до ст.5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом до Відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради було направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.

Проте, з відповіді Відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради про те, що інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , 1976 р.н., відсутня.

Таким чином, надані заявником дані щодо зареєстрованої в квартирі АДРЕСА_2 боржниці ОСОБА_2 , 1976 р.н. спростовані відомостями, наданими Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради.

З урахуванням отриманої з органу реєстрації місця проживання інформації, виникає сумнів щодо фактичного отримання боржницею ОСОБА_2 таких послуг за адресою, зазначеною у заяві про видачу судового наказу, та відповідно, наявності права вимоги. При цьому суд зауважує, що до заяви про видачу судового наказу не додано будь-яких даних щодо власника квартири АДРЕСА_2 , які могли підтвердити законність права вимоги, зокрема до ОСОБА_2 за вказаною заявою.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно ч.9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

У видачі судового наказу за заявою Житлово-комунального підприємства "Азовжитлокомплекс" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Костромітіна