Провадження № 2-з/760/1354/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

06 грудня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді

Зуєвич Л.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; адреса представника: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ), Київської міської ради /далі - Київська міськрада/ (; адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36), товариства з обмеженою відповідальністю «ЗІМ КОНСТРАКШН» /далі - ТОВ «ЗІМ КОНСТРАКШН»/ (; адреса: 03022, м. Київ, вул. Сумська, буд. 3), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єременко Людмила Олексіївна /далі - приватний нотаріус Єременко Л.О./ (адреса: 04210, м. Київ, просп. Оболонський, 30, прим. 400), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Невальонна Наталія Михайлівна /далі - приватний нотаріус Невальонна Н.М./ (адреса: АДРЕСА_4 ), про визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення про державну реєстрацію прав, припинення права власності, визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

21.07.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява, датована 20.07.2021, за підписом представника заявника - адвоката Магомедової Л.В. (діє на підставі ордеру), в якій ставиться питання про:

- визнання незаконним і скасування рішення Київської міської ради II сесії IX скликання від 10.06.2021 № 1469/1510 «Про передачу громадянці ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_5 »;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59314371 від 16.07.2021 17:46:49, приватний нотаріус Єременко Людмила Олексіївна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ;

- припинення права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку, площею 0.0762 га, кадастровий номер: :72:313:0033;

- визнання за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 права на завершення приватизації земельної ділянки та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :72:313:0033, розміром 0,0762 га. за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_5 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2021 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26.07.2021 справу прийнято до провадження розгляд якої вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання було призначено на 30.11.2021.

25.11.2021 до суду надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач просить:

1.Визнати незаконним і скасувати рішення Київської міської ради II сесії IX скликання від 10.06.2021 №1469/1510 «Про передачу громадянці ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_5 ».

2.Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59314371 від 16.07.2021 17:46:49, приватний нотаріус Єременко Людмила Олексіївна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ.

3.Припинити право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку, площею 0,0762 га, кадастровий номер: :72:313:0033.

4.Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0762 га, кадастровий номер: :72:313:0033, укладений 14.09.2021 між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «ЗІМ КОНСТРАКШН», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Невальонною Н.М., зареєстрований в реєстрі за №312.

5.Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60361906 від 14.09.2021 21:05:31, приватний нотаріус Невальонна Наталія Михайлівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ.

6.Припинити право власності товариства з обмеженою відповідальністю «ЗІМ КОНСТРАКШН» () на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку, площею 0,0762 га, кадастровий номер: :72:313:0033.

7.Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право на завершення приватизації земельної ділянки та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :72:313:0033, розміром 0,0762 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_5 .

8.Судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30.11.2021 заяву про зміну предмету позову задоволено, підготовче засіданні у справі відкладено на 17.02.2022.

Щодо заяви про забезпечення доказів та її обгрунтувань

30.11.2021 до суду надійшла заява за підписом представника позивача, датована 30.11.2021, про забезпечення позову, в якій в порядку ст.ст. 149-152 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивачем ставиться питання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,0762 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер земельної ділянки: :72:313:0033;

- заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, всім суб`єктам державної реєстрації прав в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, площею 0,0762 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер земельної ділянки: :72:313:0033), крім реєстрації обтяження;

- заборони Державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним органам, Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видавати дозвіл на виконання будівельних робіт, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості на земельній ділянці, площею 0,0762 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер земельної ділянки: :72:313:0033);

- заборони товариству з обмеженою відповідальністю «ЗІМ КОНСТРАКПІН» () та будь-яким іншим особам вчиняти із земельною ділянкою, площею 0,0762 та, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер земельної ділянки: :72:313:0033) дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, присвоєння нової адреси, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.12.2021 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично матеріали заяви передано судді по реєстру 02.12.2021.

Подана заява про забезпечення позову обґрунтована, зокрема, наступним:

«Позов обгрунтований тим, що позивач ОСОБА_1 є дочкою та єдиною спадкоємицею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та якій за життя рішенням Київської міської ради від 18.12.2008 р. №922/922 була передана у приватну власність земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_5 .

За свого життя, отримати документ, який посвідчує право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_5 (державний акт), ОСОБА_3 не встигла, тому позивач ОСОБА_1 успадкувала право на завершення приватизації земельної ділянки з кадастровим номером :72:313:0033 на АДРЕСА_5 .

Попри це, з порушенням ряду наведених у позовній заяві норм Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, ЗУ «Про землеустрій», ЗУ «Про державний земельний кадастр», Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, 10.06.2021 було прийняте рішення Київської міської ради II сесії IX скликання №1469/1510 «Про передачу громадянці ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_5 ».

Отже, земельна ділянка, яка мала бути передана у приватну власність позивачу ОСОБА_1 , була незаконно передана Київською міською радою у власність ОСОБА_2

15.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єременко Людмилою Олексіївною було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :72:313:0033 за ОСОБА_2 .

14.09.2021 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗІМ КОНСТРАКШН» () було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Невальонною Н.М. та зареєстрованим в реєстрі за №312, згідно якого ОСОБА_2 продала спірну земельну ділянку з кадастровим номером :72:313:0033 ТОВ «ЗІМ КОНСТРАКШН».

Цього ж дня, на підставі вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Невальонною Н.М. було проведено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ТОВ «ЗІМ КОНСТРАКШН».

Отже, на даний час, власником спірної земельної ділянки є ТОВ «ЗІМ КОНСТРАКШН».

Позивач неодноразово зверталася до суду із заявами про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, в тому числі, ще до того як ОСОБА_2 відчужила спірну земельну ділянку ТОВ «ЗІМ КОНСТРАКШН», проте суд не знаходив підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.11.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗІМ КОНСТРАКШН» () залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

На даний час розпочато будівництво на спірній земельній ділянці.

Захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності:

14.09.2021 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 312. виданий 14.09.2021, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Невальонна Н.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Невальонною Н.М. було проведено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗІМ КОНСТРАКШН» ().

Відповідно, до 15.07.2021 року зазначена земельна ділянка належала до комунальної власності та мала бути передана у власність позивача ОСОБА_1 , з 15.07.2021 року по 14.09.2021 року її власником була ОСОБА_2 , а з 14.09.2021 року власником земельної ділянки з кадастровим номером :72:313:0033 є ТОВ «ЗІМ КОНСТРАКШН».

Отже, з 14.09.2021 року власником спірної земельної ділянки з кадастровим номером :72:313:0033 є не ОСОБА_2 , а ТОВ «ЗІМ КОНСТРАКШН».

Дана обставина свідчить про те, що поновити порушені права позивача ОСОБА_1 у спосіб, визначений у позовній заяві вже не являється за можливе.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 довелося змінювати предмет позову, подавати клопотання про залучення до участі у справі нових учасників, подавати клопотання про витребування копії договору купівлі-продажу, на підставі якого відбулося відчуження.

Відповідно, у зв`язку із збільшенням кількості учасників справи та складністю предмету позову, розгляд справи буде ускладнюватися, що не сприяє ефективному захисту.

Крім цього, існує реальний ризик того, що відбудеться повторне відчуження спірної ділянки новим власником ТОВ «ЗІМ КОНСТРАКШН» після того як йому стане відомо про існування даного спору.

Крім цього, зміна предмету позову можлива лише до закінчення підготовчого засідання (ч. З ст. 49 ЦПК України), тому якщо на спірну земельну ділянку не буде накладено арешт до закінчення підготовчого засідання по справі, захистити порушені права позивача у даній справі буде неможливо.

Відсутність обмеження у розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :72:313:0033 дозволяє безперешкодну її купівлю-продаж безліч разів у будь-який час.

Якщо вже новий власник спірної земельної ділянки ТОВ «ЗІМ КОНСТРАКШН» здійснить її відчуження після закінчення підготовчого засідання по справі, то змінити предмет позову вже буде неможливо і рішення суду у даній справі неможливо буде виконати, рішення не зможе поновити порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася.

Зміна двох власників земельної ділянки з кадастровим номером :72:313:0033 за такий короткий термін (два місяці) свідчить про значний ризик того, що купівля-продаж спірної земельної ділянки буде відбуватися і надалі.

ТОВ «ЗІМ КОНСТРАКШН» став власником спірної земельної ділянки вже після того, як було відкрито провадження по даній справі, отже, правочин купівлі-продаж земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ЗІМ КОНСТРАКШН» розцінюється позивачем виключно як такий, що спрямований на ускладнення розгляду даної справи. Тому, існує значний ризик подальшого відчуження земельної ділянки.

Таким чином є необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :72:313:0033.

Крім цього, крім відчуження спірної земельної ділянки існує ризик її поділу, що призведе до формування декількох окремих об`єктів і неможливості виконання рішення суду у даній справі та поновлення порушених прав позивача, за якими вона звернулася.

ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно їх обтяжень» дозволяє проводити реєстраційні дії щодо поділу об`єкта при наявному обтяженні нерухомого майна.

Згідно ч. 3 ст. 14 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно їх обтяжень», у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, а реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. На кожний новостворений об`єкт нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об`єктів.

У разі наявності зареєстрованих речових прав, похідних від права власності, та/або обтяжень речових прав щодо об`єкта, що поділяється, або при виділі частки з цього об`єкта за результатом перенесення відомостей про такі права, обтяження державний реєстратор обов`язково невідкладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача про закриття розділу Державного реєстру прав та перенесення відомостей про речові права, обтяження.

Отже, в результаті поділу формуються нові об`єкти нерухомого майна, при цьому, обтяження лише переноситься.

Якщо буде проведено поділ земельної ділянки після закінчення підготовчого засідання по справі, то змінити предмет позову вже буде неможливо і рішення суду у даній справі неможливо буде виконати, рішення не зможе поновити порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася.

Згідно ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно їх обтяжень», проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 даної статті, судове рішення або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Тому, є необхідність у забороні вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, крім реєстрації обтяження.

Крім цього, спірна земельна ділянка має цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності TOB «ЗІМ КОНСТРАКШН» є будівництво житлових і нежитлових будівель.

На даний час, вже розпочато будівництво на спірній земельній ділянці, хоча згідно даних реєстру декларативних та дозвільних документів, дозвіл на виконання будівельних робіт щодо спірної земельної ділянки не видавався, повідомлення про початок виконання будівельних робіт не реєструвалося.

Будівництво об`єктів нерухомості Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗІМ КОНСТРАКШН» на земельній ділянці, яка має належати позивачу, потребуватиме від позивача вжиття додаткових заходів щодо відновлення своїх порушених прав. Зокрема, позивачу буде необхідно вживати додаткових заходів щодо приведення земельної ділянки до попереднього стану шляхом подання відповідних позовів.

Тому, є необхідність у забороні видавати дозвіл на виконання будівельних робіт, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості на земельній ділянці, вчиняти із земельною ділянкою дії спрямовані на зміну цільового призначення ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, присвоєння нової адреси, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт.

Таким чином, є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :72:313:0033 та забороною вчиняти дії (вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, крім реєстрації обтяження, видавати дозвіл на виконання будівельних робіт, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості на земельній ділянці, вчиняти із земельною ділянкою дії спрямовані на зміну цільового призначення ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, присвоєння нової адреси, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт).

Відповідно, якщо заходи забезпечення позову не будуть вжиті, то наступне відчуження земельної ділянки, ризик якого існує досить значний, або її поділ чи будівництво будівель і споруд на земельній ділянці унеможливить ефективний захист в даній справі, а поновлення порушених прав позивача за якими вона звернулася у даній справі та виконання рішення суду буде неможливим.

Метою вжиття забезпечувальних заходів у даному спорі є забезпечення знаходження майна у незмінному вигляді та правовому статусі.

Зважаючи на зазначене в сукупності, а також те, що правомірність рішення, яке буде оскаржуватися та дій буде встановлюватися судом в межах цивільної справи, застосуванням заходів забезпечення позову не буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вжиття заходів забезпечення позову має метою та наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, а тому рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не має визначального впливу на рішення, яке згодом може бути ухвалено.

Позивач просить забезпечити позов немайнового характеру, ціна якого не визначається.

Позивач просить вжити заходів забезпечення позову, які не спричинять відповідачам та іншим особам жодних збитків, тому позивач не надає своїх пропозицій щодо зустрічного забезпечення.»

Враховуючи викладене, позивач просить відповідну заяву задовольнити.

Мотиви суду

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводився без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд враховує, що згідно з ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

За змістом ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 09.09.2020 у справі № 509/2765/19 (провадження № 4-21904св19) викладено правову позицію згідно з якою:

«Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

На підставі ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

[…] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

[…] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 09.09.2020 у справі № 760/5582/20 (провадження № 61-12876св20) викладено правову позицію згідно з якою:

«Частинами 1 та 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Позов забезпечується , зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження№ 14-88цс20).»

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) вказано: «те, що відповідачка проживає у будинку впродовж десяти років і після державної реєстрації її права власності на нього ще не вчинила дії, що могли би підтвердити намір відчужити будинок, зокрема, не зверталася до ріелторів і не розміщувала оголошення про продаж, не спростовують висновки суду про наявність у відповідачки як в одноособового власника можливості вільно розпорядитись будинком, якщо не вжити заходи забезпечення позову. Крім того, той вид забезпечення позову, який застосував апеляційний суд, є домірним заявленим позовним вимогам. Немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, оскільки будинок залишається в її володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини, якої стосується спір».

Суд враховує, що спір у даній справі за своєю сутністю є спором щодо доведення права позивача на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування.

Розглянувши заяву про забезпечення, суд встановив, що між сторонами дійсно існує спір, здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, врахував обставини, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, з огляду на що дійшов висновку щодо необхідності застосування в даному випадку заходів забезпечення позову.

При цьому суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку є співмірним з заявленими позовними вимогами, та застосування такого виду забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача. Крім того, такий захід забезпечення позову є тимчасовим і за результатами вирішення між сторонами спору може бути скасовано.

Вжиття такого заходу забезпечення позову не призведе до порушення принципу співмірності забезпечення позову щодо предмету спору, оскільки вказаний захід спрямований виключно на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті та не накладає обтяжливих обов`язків на відповідача.

При цьому, одним із завдань цивільного судочинства у відповідності до вимог ст. 2 ЦПК України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час розгляду даної справи існує об`єктивна необхідність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, зважаючи на адекватність даного заходу забезпечення позову по відношенню до заявлених позовних вимог, на забезпечення яких вони вживаються.

Однак, в частині вимог про забезпечення позову шляхом:

- заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, всім суб`єктам державної реєстрації прав в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки, площею 0,0762 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер земельної ділянки: :72:313:0033), крім реєстрації обтяження;

- заборони Державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним органам, Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видавати дозвіл на виконання будівельних робіт, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості на земельній ділянці, площею 0,0762 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер земельної ділянки: :72:313:0033);

- заборони товариству з обмеженою відповідальністю «ЗІМ КОНСТРАКПІН» () та будь-яким іншим особам вчиняти із земельною ділянкою, площею 0,0762 та, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер земельної ділянки: :72:313:0033) дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, присвоєння нової адреси, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт,

заява задоволенню не підлягає. Правових підстав для задоволення таких вимог у суду немає. При цьому, суд зауважує, що забезпечення позову не можу бути спрямовано на невизначене коло суб`єктів.

Також, слід враховувати, що арешт майна це і є тимчасове, до скасування у встановленому ЦПК України порядку, позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження майном. Арешт майна це накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до завершення розгляду спору, а тому є зайвим встановлення заборони на вчинення певних дій переліченим суб`єктам.

Крім того, суд враховує, що встановлення зазначених заборон в комплексі може призвести до істотних негативних наслідків, порушення прав та охоронюваних законом інтересів власника земельної ділянки.

Підсумки

Виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

За змістом ч. 11 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Аналогічна норма міститься у п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України за змістом якої окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «ЗІМ КОНСТРАКШН», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єременко Людмила Олексіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Невальонна Наталія Михайлівна, про визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення про державну реєстрацію прав, припинення права власності, визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, - задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0762 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер земельної ділянки: :72:313:0033.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення (ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Направити дану ухвалу всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову (які ідентифіковані судом) для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 11 ст. 153 ЦПК).

Суддя Л. Л. Зуєвич