Ухвала

02 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 173/2452/18

провадження № 61-19126ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 4,41 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом та зобов`язати нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну частку (пай).

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 4,41 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її бабусі ОСОБА_2 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області задоволено. Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

22 листопада 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року, в якій, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити без змін рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2018 року.

ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року, посилаючись на те, що вона не отримала копію оскаржуваної постанови апеляційного суду після її проголошення 15 квітня 2020 року. Вона одразу звернулася до помічника судді з проханням надіслати текст оскаржуваного судового рішення на її електронну пошту, однак їй було відмовлено. Помічник судді повідомив, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду їй буде надіслано засобами поштового зв`язку, однак рекомендований лист на її ім`я не надійшов. Також в період, коли справа переглядалася апеляційним судом, в Україні було введено карантин, що ускладнило отримання нею копії судового рішення. Вона здійснила всі можливі дії для якнайшвидшого отримання оскаржуваної постанови. Крім цього, 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно з яким встановлені процесуальним законом строки автоматично продовжилися.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статі 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення (частини перша, шоста статті 268 ЦПК України).

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана постанова Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року оприлюднена в реєстрі 27 квітня 2020 року. Відомості про проголошення апеляційним судом тільки вступної та резолютивної частин оскаржуваного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні. Отже, строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення розпочався 15 квітня 2020 року.

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року лише 22 листопада 2021 року, тобто після спливу одного року з дня ухвалення судового рішення апеляційного суду.

Визначений частиною третьою статі 394 ЦПК строк є присічним (преклюзивним) і не підлягає поновленню. З його спливом особа втрачає право на касаційне оскарження незалежно від поважності причин його пропуску, за винятком випадків виникнення обставин непереборної сили та неповідомлення особи про розгляд справи.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не містить посилань на наявність обставин непереборної сили, що зумовили пропуск строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року, а також на неповідомлення її апеляційним судом про розгляд справи.

Навпаки ОСОБА_1 вказала, що їй було відомо про винесення апеляційним судом судового рішення 15 квітня 2020 року, у зв`язку з чим вона звернулася до помічника судді з метою отримання копії цього рішення в електронному вигляді.

Посилання ОСОБА_1 на ухвалення 30 березня 2020 року Закону України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та продовження процесуальних строків, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з доповненим вказаним Законом пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто передбачений частиною третьою статті 394 ЦПК України річний строк, який є присічним (преклюзивним), не продовжувався на строк дії карантину згідно із змінами до ЦПК України, внесеними Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX.

Крім цього, 17 липня 2020 року набув чинності Закон України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Згідно з пунктом 2 цього Закону пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України викладено в такій редакції: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином». Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

20-денний строк з часу набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» закінчився 06 серпня 2020 року, а касаційна скарга подана 22 листопада 2021 року, тобто більш ніж через один рік після вказаної дати.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти всі можливі та залежні від неї дії, в тому числі спрямовані на своєчасне одержання судових рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року подана після спливу одного року з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення апеляційного та відсутні підстави, передбачені пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Малашова Галина Вікторівна, про визнання права власності в порядку спадкування.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко