22-ц/804/1518/21
242/126/18

Єдиний унікальний номер 242/126/18
Номер провадження 22-ц/804/1518/21
Доповідач Барков В.М.

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

03 червня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Биліни Т.І.,

Мальцевої Є.Є.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Донецької області Шарафєєва І.В., про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно, придбане за час сумісного проживання,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 19 квітня 2021 року ОСОБА_1 поштою направив апеляційну скаргу в якій зазначає, що повний текст рішення отримав рекомендованим листом 17 березня 2021 року, питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення від 01 березня 2021 не порушує.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційна скарга була залишена без руху, надано строк для усунення її недоліків, а саме подачі клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та доплати судового збору в розмірі 1 194,10 грн. Надано строк десять днів з дня отримання даної ухвали.

Відповідно до ч.1 ст. 353 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На виконання ухвали Донецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року ОСОБА_1 було направлено заяву про усунення недоліків разом із квитанцією про сплату судового збору. В обґрунтування причин пропуску строку на оскарження рішення від 01 березня 2021 року ОСОБА_1 в своїй заяві зазначив, що при ухвалені вказаного рішення він присутній не був, його копію отримав лише 17 березня 2021 року, а тому вважає, що строк на подачу апеляційної скарги був пропущений ним з поважних причин і підлягає поновленню.

Однак враховуючи, що останній день для подачі апеляційної скарги припадав на 16 квітня 2021 року, а ОСОБА_1 направив її поштою на адресу суду першої інстанції 19 квітня 2021 року (т. 2, а.с.185), тобто з пропуском встановленого ч.1,2 ст. 354 ЦПК України строку на 3 дні без зазначення будь яких поважних причин, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01 березня 2021 року у апеляційного суду немає.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини) передбачено обов`язок мотивувати судове рішення про поновлення пропущених строків на оскарження. Зокрема, Європейський суд з прав людини спеціально і однозначно висловився стосовно того, що національний суд зобов`язаний мотивувати поновлення строку на оскарження і пересвідчитись, що підстави для поновлення строку виправдовують втручання у принцип res judicata (параграф 47 рішення у справі "Устименко проти України", параграф 41 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Крім того, відповідно до параграфа 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Сама концепція "поважних причин", згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на порушення, які допускали українські суди внаслідок необґрунтованості причин втручання у принцип res judicata. Як зазначено вище, окрему увагу ним було приділено випадкам, коли судді поновлювали строк без надання будь-яких додаткових пояснень про "поважні причини".

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав в повному обсязі вимоги ухвали Донецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року, апеляційний суд відмовляє у відкритті провадження у зв`язку із пропуском ОСОБА_1 строку на оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Донецької області Шарафєєва І.В., про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно, придбане за час сумісного проживання.

В порядку ч. 4 ст. 358 ЦПК України, копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження направити всім учасникам справи, оригінал апеляційної скарги та додані до неї матеріали повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді В.М. Барков

Т.І. Биліна

Є.Є. Мальцева