Справа № 953/5966/21
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Кострової О.В.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ухвали суду від 03.06.2021 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
11.09.2017 року між Національним фармацевтичним університетом та ТОВ «Маргиб» було укладено договір № 93-17/о, відповідно до умов якого виконавець (позивач) бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника (відповідача) здійснити надання останньому освітніх послуг для отримання ступеня «Магістр» за спеціальністю «Фармація, промислова фармація» денної форми навчання строком 4 роки 10 місяців..
Відповідно до витягу з наказу № 276-ст по Національному фармацевтичному університету від 13.09.2017 року ОСОБА_1 було зараховано на перший курс 2017/2018 навчального року денної форми навчання за спеціальністю «фармація, промислова фармація» освітньої-кваліфікаційного рівня «магістр» з терміном навчання 4 роки 10 місяців.
Згідно ч.2 ст.4 ЗУ «Про вищу освіту» Іноземці та особи без громадянства, у тому числі закордонні українці, які постійно проживають в Україні, особи, яких визнано біженцями, та особи, які потребують додаткового захисту, мають право на здобуття вищої освіти нарівні з громадянами України, у тому числі за рахунок коштів державного або місцевого бюджету. Інші іноземці та особи без громадянства можуть здобувати вищу освіту за кошти фізичних (юридичних) осіб, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законодавством або угодами між закладами вищої освіти про міжнародну академічну мобільність.
Відповідно до ст. 45 Закону України «Про вищу освіту»,особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу у разі невиконання навчального плану, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.46 ЗУ «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є зокрема порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання.
За ч.2 ст. 653 ЦК Україниу разі розірвання договору, зобов`язання сторін припиняються.
Згіднго п. 2.3.2 договору відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за надані послуги відповідно до п.3 договору.
Як вбачається з витягу наказу №276-ст по Національному фармацевтичному університеті від 31.08.2018р. ОСОБА_2 відраховано через невиконання вимог навчального плату та наявну заборгованість по сплаті за навчання в сумі 1250 доларів США.
Пунктом 4.2 договору визначено, що дострокове припинення навчання можливо зокрема в разі наявності академічної неуспішності студента, в разі несплати або неповної оплати послуг за навчання в строки встановлені договором.
Згідно із ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.
Згідно з ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За ч. 2 ст.903 Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату, а якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надані освітні послуги, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
У разі порушення зобов`язання, відповідно дост. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
В ст.599ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Договору про надання освітніх послуг № 93-17/0 від 11.09.2017р.
Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.
Згідно з ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову в сумі 2270грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Київський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.М. Бородіна