Справа № 504/444/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2021 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

судді Вінської Н.В.

секретаря Коцар А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення (дії) старшого державного виконавця Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Бобіта Тетяни Василівни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на рішення державного виконавця у якій просив визнати неправомірним розрахунок заборгованості по аліментам від 12.08.2020 року у сумі 26644,76 грн у виконавчому провадженні №50609807, відкритого на підставі виконавчого листа №2/504/846/15 виданого 20.10.2015 року Комінтернівським районним судом Одеської області та зобов`язати старшого державного виконавця Бобіта Т.В. здійснити перерахунок вказаної заборгованості по аліментам.

У обґрунтування скарги зазначив, що у Іршавському відділі ДВС перебуває зазначене виконавче провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 06.02.2015 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розмір аліментів визначений у частці від доходу платника аліментів не може бути менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно розрахунку заборгованості від 12.08.2020 року, його заборгованість по сплаті аліментів складає 26644,76 грн. та ґрунтується на неіснуючій заборгованості від 01.01.2016 року. Вважає, що в нього відсутня заборгованість, оскільки старший державний виконавець надав йому розрахунок заборгованості по сплаті аліментів тільки починаючи з 2017 року, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду із вказаною скаргою.

У судове засідання скаржник не з`явився, надавши заяву про підтримання скарги та розгляд скарги без його участі.

У судове засідання державний виконавець не з`явився про причини неявки суду не повідомив, матеріали виконавчого провадження не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності.

Розглянувши скаргу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.08.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 06.02.20155 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судом визначено, що розмір аліментів не може бути менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2016 року, державним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за 2015 рік, заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.01.2016 року становить 6469,41 грн. при цьому державним виконавцем в графі стягнуто з боржника зазначено 0,00 грн.

ОСОБА_1 за 2015 рік сплатив на користь ОСОБА_4 грошові кошти у загальній сумі 5982,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій від 01.12.2015, 08.10.2015, 01.06.2015, 03.06.2015, 04.07.2015, 08.04.2015, 30.08.2015, 04.05.2015 років.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01.09.2020 року, становить 26644,76 грн.

Задовольняючи скаргу, суд виходив з того, що державним виконавцем при складанні розрахунку за 2015 рік не були враховані квитанції ОСОБА_1 про сплату грошових коштів на користь ОСОБА_5 у загальній сумі 5982,00 грн.

Ухвалюючи рішення, суд зазначає, що державним виконавцем не було надано копії матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1, п.1 ч.2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 71 Закону визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця.

Відповідно до п.п.3, 4 Розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року / в редакції наказу МЮ України № 2832/5 від 29 вересня 2016 року /, у разі, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам необхідно враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами Закону про виконавче провадження, відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Відповідно до ч. 2ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.1,18,71 ,Закону України «Про виконавче провадження»,ст.ст.450,451 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення (дії) старшого державного виконавця Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Бобіта Тетяни Василівни задовольнити.

Визнати неправомірним розрахунок заборгованості по аліментам від 12.08.2020 року у сумі 26644,76 грн у виконавчому провадженні №50609807, відкритого на підставі виконавчого листа 504/444/15-ц (№2/504/846/15) виданого 20.10.2015 року Комінтернівським районним судом Одеської області

Зобов`язати старшого державного виконавця Іршавського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Бобіта Т.В. здійснити перерахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №50609807.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя: Н.В. Вінська