Справа № 161/5209/21
Провадження № 2/161/2117/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Денисюка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2017 року шлюб між її батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу між батьками вона залишилась проживати з матір`ю, яка її виховувала, підтримувала та матеріально утримувала. 24 лютого 2021 року вона досягла повноліття та наразі є студенткою 1-го курсу факультету психології денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб освітнього ступеня «бакалавр» Волинського національного університету імені Лесі Українки. Позивач вказує, що усі витрати на її утримання на теперішній час здійснює виключно її матір, а саме: забезпечує її житлом, оплачує комунальні послуги, забезпечує продуктами харчування, одягом та взуттям. Крім того, матір оплатила її навчання в університеті за шість місяців першого навчального року на загальну суму 12 600 гривень. Відповідно до Договору про навчання у закладі вищої освіти №27 від 02 вересня 2020 року вартість навчання становить 21 000 грн за 2020/2021 навчальні роки. Термін навчання - 3 роки 10 місяців. Також позивач зазначає, що вона, здобуваючи освіту, власних доходів не має. Її мама працює у Волинському національному університеті імені Лесі Українки на посаді лаборанта кафедри теорії фізичного виховання та рекреації, отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач, її батько, працює тренером-викладачем в КЗ «Дитячо-юнацька спортивна школа №2» Луцької міської ради, за сумісництвом він також працює викладачем у Волинському національному університеті імені Лесі Українки, має додаткові заробітки за рахунок надання приватних занять та курсів. Витрати в місяць на її потреби у харчуванні, придбанні одягу, оплаті за навчання, відвідуванні навчальних курсів та репетиторів, відвідування спортзалу становить приблизно 7-8 тисяч гривень.

З огляду на наведене позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача адвокат Спас Ю.О. в судове засідання не з`явилась, попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просить його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак 19 травня 2021 року від нього на адресу суду надійшла заява про визнання позову. У своїй заяві відповідач зазначає про те, що він не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання в розмірі 4000 гривень щомісячно.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом РАГСу Луцького міського управління юстиції 06 березня 2003 року (а.с.9).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2017 року шлюб між батьками позивача розірвано (а.с. 10).

За змістом Договору про навчання у закладі вищої освіти №27 (псих) 20201 від 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 є студенткою 1-го курсу факультету психології денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб освітнього ступеня «бакалавр» Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки. Вартість навчання за 2020/2021 навчальний рік становить 21 000 гривень (а.с.11).

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю та фактично перебуває на утриманні останньої. Також встановлено, що ОСОБА_1 навчається в вищому навчальному закладі на платній основі, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька.

З досліджених письмових доказів суд позбавлений можливості перевірити матеріальне становище батьків позивача, оскільки види та розміри їхніх доходів документально не підтверджені.

З врахуванням вищенаведеного та враховуючи позицію відповідача, який позов визнав в повному обсязі та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, які належить стягувати з відповідача в користь позивача щомісячно до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надані такі документи: договір про надання професійної правової допомоги від 02 березня 2021 року про надання адвокатом Спас Ю.О. правової допомоги ОСОБА_1 ; акт про надання послуг до договору про надання професійної правової допомоги від 02 березня 2021 року, відповідно до якого гонорар адвоката склав 5000 грн, з яких: 500 гривень - консультація; 3500 гривень - підготовка позовної заяви, 1000 гривень - участь в судовому засіданні; прибутковий касовий ордер №2 від 18 березня 2021 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що адвокат позивача ОСОБА_4 не брала участі в судових засіданнях в цій справі, а тому відсутні підстави для оплати послуг адвоката за участь та представництво позивача в судових засіданнях в розмірі 1000 гривень.

Наведене дає підстави для висновку, що витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. є доведеними, а їх обсяг є співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг, виконаних робіт, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,279,352,354,430 ЦПК України, ст. ст. 199, 200, 201 СК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , 24 лютого 2003 року народження , яка продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривеньщомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи з 19 березня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Дата складання повного тексту рішення 24 травня 2021 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк