Номер провадження: 22-ц/813/3071/21
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2020 року, постановленого під головуванням судді Донцова Д.Ю., по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року, публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Південний» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, в якому просило стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 269083,00 грн., судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування свого позову зазначило, що 07.02.2019 року водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. Буніна, перехрестя з вул. Рішельєвської здійснив виїзд на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 належить АБ «Південний».

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.03.2019 року по справі №522/3649/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Станом на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну, третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу №АМ/8071482 від 18.10.2018 року, укладеному між власником транспортного засобу Ford Focus, ОСОБА_2 та ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на страхову суму 100000,00 грн.

АБ «Південний» отримав від ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у розмірі 98000,00 грн. та від відповідача франшизу у розмірі 2000,00 грн., тобто кошти в межах страхової суми, яка діяла на дату укладення договору та становила 100000,00 грн., водночас, згідно висновку про оцінку майна матеріальна шкода нанесена АБ «Південний» становить 369083,00 грн., тож залишок завданої матеріальної шкоди внаслідок скоєння ДТП, який підлягає до стягнення з відповідача, як особи, відповідальної за відшкодування шкоди, складає 269083,00 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2020 року позов ПАТАБ «Південний» задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Південний» матеріальну шкоду у розмірі 269083 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з заочним рішенням суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить заочне рішення скасувати, постановити нове на підставі справжньої вартості постраждалого автомобіля та з врахуванням факту залишення цього пошкодженого автомобіля у власності позивача, посилаючись на неповне, однобічне дослідження обставин справи.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що суд при ухваленні рішення стягнув з відповідача повну вартість автомобіля, не врахувавши, що сам автомобіль також залишився у власності позивача, тобто судом був встановлений розмір стягнення невірно.

Відзиву до суду надано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов ПАТ АБ «Південний» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, суд першої інстанції виходив з того, що вартість матеріальної шкоди, нанесеної власнику автомобіля Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 складає 369083 грн. та з урахуванням регламентної виплати від МТСБУ, сума матеріальної шкоди складає 269083 грн.(369083 грн. - 100 000 грн. = 269083 грн.).

Колегія суддів з вказаними висновками суду не погоджується, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеса від 29.03.2019 року по справі №522/3649/19, ОСОБА_2 визнано винним в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Постанова набрала законної сили та відповідачем до суду апеляційної інстанції не оскаржувалась.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортні засоби, зокрема автомобіль Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу ПАТ АБ «Південний».

Станом на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну, третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу №АМ/8071482 від 18.10.2018 року, укладеному між власником транспортного засобу Ford Focus, ОСОБА_2 та ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на страхову суму 100000 грн. АБ «Південний» отримав від ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у розмірі 98000 грн. та від відповідача франшизу у розмірі 2000 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1187 ЦКУкраїни джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частина 1 статті 1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пункт 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Системний аналіз наведених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення норм ЦК свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Стосовно майнової шкоди правило генерального делікту закріплено статтею 1166 ЦК України.

Умовами застосування цих норм є завдання майнової шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та виною заподіювача.

З огляду на положення статті 1166, 1188 ЦК України, за правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. При цьому, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до положень статей 1192, 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою лише у тому випадку, коли страхової виплати недостатньо для повного відшкодування, завданої нею шкоди.

Судом вірно встановлено, що саме відповідач є тією особою, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом і спричинила ДТП, в результаті дій якого був пошкоджений транспортний засіб позивача та завдана матеріальна шкода.

Відповідно висновку судового експерта Федотова Ф.В. №6419 від 0403.2019 року:

- ринкова вартість автомобіля Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 складає 369083 грн.;

- вартість матеріальної шкоди, нанесеної власнику автомобіля Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 складає 369083 грн.;

- вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням фізичного зносу запасних частин на дату дослідження складає 329993,92 грн.;

- ринкова вартість автомобіля Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням аварійних пошкоджень на дату дослідження складає 39089 грн.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що автомобіль залишився у власності позивача, а оскільки вартість аварійних пошкоджень автомобіля Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 складає 39089 грн., помилково стягнув матеріальну шкоду у загальному розмірі 269083 грн., з врахування аварійних пошкоджень автомобіля у розмірі 39089 грн.

Враховуючи викладене, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, виходячи з підстав пред`явленого позову, обов`язку ОСОБА_2 відшкодувати шкоду, завдану в результаті ДТП та з урахуванням висновку експертизи, колегія суддів вважає, що сума відшкодування шкоди підлягає зменшенню до 229 993,92 грн. без врахування аварійних пошкоджень вартості автомобіля, яка складає 39089 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки, висновки суду першої інстанції не в повному обсязі відповідають вимогам законом, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні зі зменшенням суми матеріальної шкоди.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 оскаржує рішення суду в частині незгоди зі стягненням 39089 грн., саме виходячи з цієї суми повинен був сплатити судовий збір у розмірі 879,49 грн.

Колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Південний» підлягає стягненню судовий збір (за розгляд справи у суді першої інстанції ) у розмірі 3449,91 грн., а з ПАТ АБ «Південний» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 879,49 грн. (за розгляд справи у суді апеляційної інстанції),з урахуванням розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням взаємозаліків по сплаті судового збору, остаточно стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Південний» (3449,91-879,49) 2570 грн. 42 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2020 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» (ЄДРПОУ 2053647, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1) матеріальну шкоду у розмірі 229 993 (двісті двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто три) гривні 92 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» (ЄДРПОУ 2053647, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1) судовий збір у розмірі 2570 гривень 42 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 07 червня 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра