Справа № 643/7094/18
Провадження № 2/638/3545/21
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Котельнікової А.Р.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженні у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого вказав, що 11 січня 2018 року 0 19 год 10 хв у м. Харкові по вул. Динамівській в районі буд. 81/4 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес», перед розворотом не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai 130, державний номерний знак НОМЕР_2 , який їхав в попутному напрямку, під керуванням позивача. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Дзержинського районного суду міста Харковавід 22 лютого 2018 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно звіту ТОВ «Центр експертних досліджень «Професіонал» від 20 березня 2018 року величина вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля автомобілем Hyundai 130, державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого при ДТП 11 січня 2018 року, по виявленим пошкодженням при обстеженні 29 січня 2018 року в цінах на дату ДТП 11 січня 2018 року з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, величини втрати товарної вартості по виявленим пошкодженням складає 102696,20 грн.

Також, позивач зазначає, що ним понесені затрати на проведення експертизи в розмірі 1500 грн, відправлення телеграми про виклик на проведення огляду перед експертизою в розмірі 168 грн, відправлення пакета документів страховій компанії в розмірі 33,60 грн та витрати на купівлю конверту в розмірі 1,80 грн.

Крім того, позивач посилається на те, що в результаті ДТП йому завдана моральна шкода, оскільки під час ДТП він перебував в автомобілі, тривалий час не може користуватися ним, позбавлений можливості вільно пересуватися, порушений цього звичний ритм життя.

Позивач зазначає про те, що відповідальність відповідача застрахована в ТОВ «СК «Домінанта», до якого він звертався, але відповіді та кошти не отримав.

В уточненій позовній заяві позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 70482 грн, витрати на проведення експертизи в розмірі 1500 грн, відправлення телеграми про виклик на проведення огляду перед експертизою в розмірі 168 грн, відправлення пакета документів ТОВ «СК «Домінанта» в розмірі 33,60 грн і купівлі конверту в розмірі 1,80 грн та судові витрати; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 102696,20 грн.

Від відповідачів не надійшло відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

На виконання ухвали суду від 08 червня 2018 року ОСОБА_1 подано уточнену позовну заяву.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16 липня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди передано до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2021 року на підставі рішення зборів суддів та розпорядження керівника апарату суду №02-06/535, виданого відповідно до наказу голови суду №02-03/28 від 03 березня 2021 року відрахування зі штату судді ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю, справу розподілено судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова (суддя Латка І.П.) прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відкрито провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено обставини того, що 11 січня 2018 року 0 19 год 10 хв у м. Харкові по вул. Динамівській в районі буд. 81/4 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес», перед розворотом не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai 130, державний номерний знак НОМЕР_2 , який їхав в попутному напрямку, під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Дзержинського районного суду міста Харковавід 22 лютого 2018 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7-9).

Відповідно до звіту ТОВ «Центр експертних досліджень «Професіонал» від 20 березня 2018 року № 0004/18 величина вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля автомобілем Hyundai 130, державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого при ДТП 11 січня 2018 року, по виявленим пошкодженням при обстеженні 29 січня 2018 року в цінах на дату ДТП 11 січня 2018 року з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, величини втрати товарної вартості по виявленим пошкодженням складає 102696,20 грн (а.с. 14-15).

Власником автомобіля ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 , є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес», цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТОВ «СК «Домінанта» (а.с. 10).

15 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» із повідомленням потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 18).

06 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 19).

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачений такий обов`язок.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, унаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у договірному зобов`язанні є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його користь, як третьої особи, страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

За положенням статті 6 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З огляду на зазначені вище норми матеріального права, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди покладається на страховика, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 102696,20 грн.

В уточненій позовній заяві вимог про виплату страхового відшкодування позивач до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» не заявляв, доказів відмови останнім у виплаті страхового відшкодування не надав, суд же відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо позовних вимог до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в сумі 70482 грн та стягнення витрат на проведення експертизи в розмірі 1500 грн, то суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Як зазначалось вище, відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок, що аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода була скоєна ОСОБА_2 під час керування автомобілем ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес».

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди та витрат з проведення експертизи з ОСОБА_2 , оскільки автомобіль ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував під час скоєння ДТП, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес». А як зазначалось вище, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, законним володільцем якого є інша особа, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на відправлення телеграми про виклик на проведення огляду перед експертизою в розмірі 168 грн, відправлення пакета документів ТОВ «СК «Домінанта» в розмірі 33,60 грн і купівлі конверту в розмірі 1,80 грн, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки дані витрати не входять до складу витрат, які підлягають відшкодуванню за заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоду, так як не перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, немає.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273-274, 279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вода-експрес» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 травня 2021 року.

Суддя І.П. Латка