Провадження 6/756/469/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчих листів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про вселення та визначення порядку користування квартирою таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 19.03.2021 року Оболонським районним судом міста Києва безпідставно вдруге видані виконавчі листи на виконання рішення цього суду від 26.03.2018 року, а тому просить суд визнати їх таким, що не підлягають виконанню.

21.05.2021 року подала заяву про відвід головуючому судді у справі.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 21.05.2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід передано до Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду міста Києва для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21.05.2021 року головуючим у справі визначено суддю Банасько І.М.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 21.05.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Оболонського районного суду міста Києва Жука М.В. під час розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Повторну заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді, ухвалою суду від 24.05.2021 року повернуто заявниці без розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заяву про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню підтримали, просили задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини.

ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, про час ті місце розгляду справи повідомлялась, а тому її неявка не є перешкодою для розгляду заяви на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Судом установлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26.03.2018 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, у цивільній справі № 756/12705/16-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про вселення та встановлення порядку користування квартирою - задоволено частково: вселено ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 , а в решті вимог позову відмовлено.

Ухвалою суду від 29.03.2018 року виправлено описку в рішенні суду від 26.03.2018 року в частині написання прізвищ позивачки ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_3

06.06.2018 року за заявою ОСОБА_2 видавались виконавчі листи, які на примусовому виконанні державних чи приватного виконавців не перебували, були повернуті позивачкою до матеріалів справи (а.с. 132, 133).

Ухвалою суду від 18.02.2021 року виправлено описку в рішенні суду від 26.03.2018 року в частині написання по-батькові відповідачки ОСОБА_1

19.03.2021 року ОСОБА_2 видані виконавчі листи на виконання рішення суду від 18.02.2021 року (а.с. 122).

Частинами 1 та 1 статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 року, (заява № 18357/91, п. 40) зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 року № 5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини 2 статті 17, пункту 8 частини 1 статті 26, частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження») зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини); набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 5 статті 431 ЦПК України передбачено, що якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно частини 2 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи, що у судовому засіданні установлено, що виконавчі листи видані на виконання рішення суду з урахуванням ухвал про виправлення описок, яке набрало законної сили та боржниками залишається не виконаним, а попередні виконавчі листи на примусовому виконанні не перебували та знаходяться в матеріалах справи, що усуває можливість подвійного стягнення в межах цієї справи, суд не має правових підстав для визнання цих виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню.

Зважаючи на вищевикладене, заява ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 431 та 432 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя