ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/2917/21
Провадження № 22-ц/4820/897/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю: представника відповідача ГУ ДКС України Мороз Т.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/2917/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2021 року (суддя Мазурок О.В.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі в особі ГУ Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що завдана моральна шкода, полягає у моральних стражданнях та переживаннях, які він переніс під час тривалого очікування на виконання рішення суду та в розчаруванні в системі органів державної влади держави Україна, які не в змозі виконати рішення суду, додаткове психологічне напруження, яке виникло внаслідок правової невизначеності, що викликало у нього почуття душевного болю.

Вказує, що невиконання рішення суду викликало у нього почуття тривоги, страху і занепокоєння за своє психологічне здоров`я та часткову втрату стресостійкості. Раптове хвилювання і душевні страждання під час спілкування з посадовими і службовими особами державної влади, які з винятковим цинізмом насміхалися над ним шляхом надання обіцянок виконати рішення у встановлений законом строк (сім днів), викликали високий рівень емоційної напруги, а відчуття образи та приниженої гідності змусило його витрачати його дорогоцінний час з його безцінного життя задля поновлення своїх прав.

Крім того, як зазначає позивач, він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а підтримання стану хронічного стресу призвело до його передчасного старіння.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з Держави Україна на його користь моральну шкоду, яка завдана бездіяльністю (невиконанням рішення суду у справі № 686/20012/18 в період з серпня 2019 року по 01 лютого 2021 року включно, яку позивач оцінює в десять мільярдів гривень.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з вказаним вище рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вважає оскаржуване рішення суду необґрунтованим та незаконним. Вказує, що публічний спір у даній справі розглянуто неповноважним судом, оскільки право представляти відповідача має виключно керівник державного органу, а не різного роду підписанти без належних повноважень, оскільки відповідачем є держава, а не державний орган. Ухвалене рішення у справі № 686/20012/18 набрало законної сили і підлягало обов`язковому виконанню, а суд не перевірив період невиконання рішення суду, адже виконання його понад строки визначені законодавством спричинило йому моральні страждання. Вважає, що відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу про те, що своєю бездіяльністю він не спричинив йому моральної шкоди, чи того, що розмір заявленої шкоди не є співмірним завданим позивачу моральним стражданням.

ГУ Державної казначейської служби України у Хмельницькій області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області - без змін. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України.

В судовому засіданні представник відповідача ГУ ДКС України Мороз Т.М. просила апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 686/20012/18 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Хмельницької області, ГУНП в Хмельницькій області стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1000 гривень моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчого СВ Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області та незаконного рішення процесуального прокурора.

16.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Казначейства із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.07.2019 по справі № 686/20012/18 про стягнення з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 1000 грн моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчого СВ Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області та незаконного рішення процесуального прокурора.

Виконавчий лист перебував на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна, стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб». Та його виконання в повному обсязі було здійснено 30.12.2020.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845).

Згідно з п. 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 38-39 Порядку № 845, для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету.

Факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Положеннями ст. 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

В силу положень ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Аналізуючи зазначені норми права, наявні підстави для висновку, що в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. І до його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

При цьому, саме на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. Відповідач же повинен довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, позивач не довів факт заподіяння йому моральної шкоди саме бездіяльністю Головного управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області, наявності причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю та наслідками, зазначеними ним у позові.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Посилання ОСОБА_1 на обґрунтованість позову та неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є помилковими.

Висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи та не суперечать правовій позиції Верховного Суду, на які ОСОБА_1 вказує в апеляційній скарзі.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 червня 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай