єдиний унікальний номер справи 546/959/20
номер провадження 2/546/164/21
19 травня 2021 року м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Романенко О.О.,
за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 546/959/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
15 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, направивши позовну заяву засобами поштового зв`язку, яка отримана судом 19.11.2020.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05.06.2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.
Позивачем було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому було збільшено до 2000,00 грн зі строком повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 08.10.2020 утворилася заборгованість у розмірі 12 586,00 грн, яка складається із:
3773,45 грн - заборгованості за тілом кредиту;
3773,45 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту;
1356,16 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;
6380,87 грн - нарахована пеня.
Ухвалою суду від 04.12.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.
24.12.2020 позивачем на виконання ухвали про залишення позовної заяви надано суду належної якості копію анкети-заявки від 05.06.2015.
Ухвалою від 29.12.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У встановлений судом строк, відповідачка правом на надання відзиву не скористалася.
У судове засідання сторони не з`явились.
Позивач долучив до позовної заяви клопотання, у якому просить розгляд справи проводити за його відсутності, вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.67).
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату і місце розгляду справи, була повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис в розписках про отримання поштового повідомлення (а.с.90, 95). Клопотання про розгляд справи за її відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідачки до суду не надходило. Відповідачка не надала заперечень проти зазначених у позові обставин, зокрема щодо укладення між нею та банком договору про надання кредиту, приєднання ним до Умов і Правил надання банківських послуг, визнання ним Тарифів банку.
Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05.06.2015 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», укладено кредитний договір із ОСОБА_1 , шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 12, 83).
При оформленні кредитної картки позичальниця була ознайомлена і погодилася із Умовами і правилами надання банківських послуг, що підтверджується її підписом на анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» (а.с.12, 83).
Таким чином, враховуючи відсутність заперечень відповідачки та керуючись принципами змагальності та диспозитивності, суд вважає встановленим, що 05.06.2015 між позивачем та відповідачкою укладено договір про надання банківських послуг з використанням кредитної картки, шляхом приєднання, в порядку ст. 634 ЦК України, до умов запропонованих банком в письмових Умовах та Правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачкою заяви (надалі - Заява), в якій міститься підпис зроблений від її імені про ознайомлення з цими Умовами та Правилами.
До позову позивач надав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT», «Універсальна GOLD» (а.с.12), а також Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2015-6669897 (а.с. 13-56).
Згідно довідки, наданої позивачем, між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою був підписаний кредитний договір №б/н, за яким їй 02.08.2014 було видано кредитну картку за номером НОМЕР_1 строком дії до останнього дня липня 2018 року (а.с.10).
Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки на ОСОБА_1 , 09.06.2015 року відповідачці вперше встановлено кредитний ліміт у сумі 0 грн, який в подальшому було змінено, а саме: 05.12.2015 - збільшено до 2000 грн, а 15.11.2018 - остаточно зменшено до 0 грн (а.с.11).
З виписки по карткових рахунках відповідачки (а.с.64-65) вбачається, що, ОСОБА_1 систематично користувалася кредитними коштами в межах кредитного ліміту шляхом переказу коштів на інші картки, зняття готівки в банкоматах, проведення розрахунків карткою за товари і послуги, тощо, починаючи з 05.06.2015.
Із зазначеної виписки вбачається, що останнє погашення кредиту здійснено автоматично 02.11.2018 на суму 38,26 грн, а 26.07.2018 було здійснено погашення обов`язкового платежу з картки НОМЕР_2 на суму 58,57 грн (а.с.64).
Дані обставини свідчить про визнання відповідачкою наявності заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення конклюдентних дій.
Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства.
Даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачкою був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст. 1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України).
Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.
Дослідивши письмові докази, надані на підтвердження позовних вимог, та норми матеріального права у їх сукупності та системному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала умови, укладеного кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Що стосується заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за простроченим тілом кредиту, то суд зазначає, що фактично дані вимоги є тотожними між собою, адже направлені на стягнення єдиної складової заборгованості.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 05.06.2015 у розмірі 3773,45 грн. - заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В частині стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З позовної заяви та наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 08.10.2020 (а.с.9) вбачається, що позивачем нараховано відсотки у розмірі 1356,16 грн на прострочений кредит за період з 01.10.2019 по 08.10.2020 саме на підставі ст. 625 ЦК України.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду № 14-10цс18.
Як встановлено судом, строк дії кредитної картки, виданої відповідачці закінчився 31 липня 2018, що підтверджується довідкою банку (а.с.10).
Виходячи із зазначеного, суд приходить до переконання, що банком правомірно нараховано відсотки у розмірі 1356,16 грн на прострочений кредит за період з 01.10.2019 по 08.10.2020 саме на підставі ст. 625 ЦК України, тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.
В частині стягнення з відповідачки пені, суд виходить з наступного. Право позикодавця (кредитора) нараховувати обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку повернення коштів чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України. Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №635/1921/16-ц.
Судом встановлено, що строк дії договору відповідає кінцевий даті строку дії картки. Згідно довідок (а.с.10), картка видана відповідачці строком по 31 липня 2018, тобто кінцевим строком договору є 31 липня 2018 року.
Таким чином, стягненню підлягає пеня, нарахована станом на 31.07.2018, що згідно розрахунку заборгованості за договором, становить 2 340,80 грн, що підтверджується шляхом додавання усіх сум, зазначених у колонках розрахунку «Нараховано пені за прострочене зобов`язання» та «Нархування пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн» (а.с.7-8)
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.06.2015 у загальному розмірі 7 470,41 грн, яка складається із:
-3 773,45 грн - заборгованості за тілом кредиту/заборгованість за простроченим тілом кредиту;
- 1356,16 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;
-2 340,80 грн - заборгованості за пенею.
Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем у своїх позовних вимогах викладено прохання стягнути із відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 12 586,00 грн, яка складається із: 3773,45 грн - заборгованості за тілом кредиту; 3773,45 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 1356,16 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 6380,87 грн - нарахована пеня.
Однак із даним розрахунком загальної суми заборгованості неможливо погодитися, адже, шляхом додавання усіх сум складових, які зазначає позивач, загальний розмір заборгованості має становити 11 540, 48 грн (3773,45 + 1356,16 + 6380,87 = 11 540, 48).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 2 102,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № PROM2B3OWM від 12.10.2020 (а.с.1).
Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість у загальній сумі 12 586 грн.
Оскільки, вимоги позивача задоволено на 59,4%, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивача в сумі 1248,59 грн (2 102,00х59,4% = 1248,59).
На підставі викладеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. ст. 526, 549, 611, 1049, 1054, 1066,1069 ЦК України, керуючись ст. ст. 1-18, 81-82, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.06.2015 станом на 08.10.2020 у розмірі 7 470,41 грн (сім тисяч чотириста сімдесят гривен 41 копійка), яка складається з наступного: 3773,45 грн - заборгованості за тілом кредиту/заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1356,16 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 2 340,80 грн - заборгованості за пенею.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити за безпідставністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 1248,59 (одна тисяча двісті сорок вісім гривень 59 копійок) в рахунок відшкодування понесених судових витрат.
Відповідачці направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 19 травня 2021 року.

Учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д;

відповідач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя О.О. Романенко