Справа № 211/5205/19
Провадження № 2/211/125/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 травня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Чернушкіній Г.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради про визначення місця проживання дитини та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради, про визначення місця проживання дитини,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд визначити постійне місце проживання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, посилаючись на неприязні відносини матері й дитини та забезпечення ним кращих умов проживання та виховання. В обґрунтування позову зазначив, що з листопада 2014 року їх сімейне життя не склалося. тому вони припинили спільне проживання, відповідач залишилась проживати із сином. Рішенням суду від 08.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Однак з 01 січня 2015 року син постійно проживає з ним та його батьками по АДРЕСА_1 , він займається вихованням та утриманням дитини, піклується про його розвиток, стан здоров`я, забезпечує проходження дитиною медичного огляду та лікування, створює умови для навчання. Дитина відвідує дошкільний заклад, він та його батьки беруть активну участь у змаганнях, конкурсах та святах та рівні навчального закладу та району, дитина є всебічно розвиненим хлопчиком відповідно до вікових особливостей. До матері ОСОБА_3 ставиться з тривогою, недовірою та страхом. Так, після припинення шлюбних відносин відповідач протягом півроку самоусунулась від виховання ОСОБА_3 , не приходила до нього, не виявляла турботи та любові відносно дитини. Характер спілкування та участі у вихованні сина відповідачкою передбачав лише нерегулярні короткочасні побачення приблизно один раз на місяць. Час від часу відповідачка зникає з життя дитини на тривалий проміжок часу. Участі в утриманні дитини вона не приймає, за 4 роки лише тричі відвідала заклад дошкільної освіти ОСОБА_3 , не опікується станом його фізичного та психічного здоров`я, в своєму житті жодного дня не працювала, самостійного доходу не має, спосіб життя її передбачає часту зміну чоловіків, з якими вона мешкає, оскільки ОСОБА_2 веде сумнівний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, житлом не забезпечена та не має постійного місця проживання. Часто бувало, що коли ОСОБА_3 залишався з матір`ю, він приходив додому голодний, розповідав, що мама його не годувала, їжа, яку вона сину давала, зі слів дитини, це чіпси, цукерки та продукти швидкого приготування. Коли влітку відповідачка після чергової тривалої перерви, знову з`явилася в житті дитини, то після їх нетривалого спілкування помітили схильність дитини до брехні - відповідачка навчила ОСОБА_3 приховувати від батька та родичів «секрети», що мама вживає алкоголь та курить на очах у дитини протягом часу, коли забирає дитину. В липні відповідачка заявила, що забирає дитину на постійне проживання, а коли 20 серпня 2019 року вона прийшла у супроводі своєї матері та сестри за дитиною, син розуміючи, що мати забирає його, почав плакати та кричати, тому лише за допомогою сусідів та прохожих дитині вдалося вирватися від неї та побігти до дідуся. Зазначив про те, що відповідачка схильна до порушення закону та агресії, оскільки 05 вересня 2015 року разом з подругами здійснила його побиття. Тому враховуючи викладені обставини, в інтересах малолітнього сина, просить задовольнити заявлені вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про встановлення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею, як матір`ю дитини, посилаючись на неприязні відносини з відповідачем та перешкоди з його боку в її спілкуванні з дитиною. В обґрунтування позову зазначила, що після припинення фактичних шлюбних стосунків, з метою уникнення сварок та суперечок, дитина мешкала як в неї так і у відповідача. Однак нещодавно відповідач викрав сина та відмовляється його повертати, вже тривалий час вона не має змоги навіть спілкуватися з дитиною, оскільки відповідач позбавляє її такого права. Вважає, що дитині краще проживати з нею, та перебувати під її повним піклуванням, оскільки вона, як мати, дуже прискіпливо ставиться до кожної дрібниці, що стосується життя ї сина, є відповідальною та турботливою матір`ю, має стабільний середній дохід, на обліку у лікарів не перебуває, шкідливих звичок не має, не веде аморальний спосіб життя. Майже рік перебуває у відносинах із ОСОБА_4 , який в свою чергу має високооплачувану роботу, стабільний, високий дохід, вони із сином знайшли спільну мову: разом бавляться, майструють, маюсь свої «чоловічі секрети». Проживають вони у квартирі, де зареєстровані її матір та сестра, які проживають окремо, у сина мається окрема кімната, куток для заняття. Наразі вони готуються до школи, відвідують гуртки з підготовки, разом вчаться та засвоюють шкільний матеріал. Тому враховуючи судову практику, просить задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради про визначення місця проживання дитини та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визначення місця проживання дитини та відкрито провадження у справі, залучено до участіу справі в яості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року цивільну справу № 211/5298/19 (провадження № 2/211/2081/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради, про визначення місця проживання дитини - об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 211/5205/19 (провадження №2/211/2053/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради, про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 28.07.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача- відповідача ОСОБА_1 - адвокат Губар А.Л. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача-відповідача ОСОБА_1 , його позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Бурлаченко С.Ю. надали заяви про розгляд справи за їх відсутності на позовних вимогах ОСОБА_2 наполягали.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради Шульц С.Й. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що наданий висновок органу опіки та піклування вона підтримує.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Березуцька Н. І. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладалася на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні представник позивача-відповідача ОСОБА_1 - адвокат Губар А.Л. 09.09.2020 року, а позивач-відповідач ОСОБА_1 - 17.09.2020 року свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі проти позовних вимог ОСОБА_2 заперечували. При цьому зазначали, що з 01 січня 2015 року відповідач-позивач ОСОБА_2 зникла з життя дитини та протягом останніх 5 років лише зрідка згадувала про сина, маючи з ним нечисленні побаченням, матеріально утримувати дитину не допомагала, що зумовило його звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів. Відповідач-позивач в позові просить суд визначити її місце проживання з сином у квартирі АДРЕСА_2 , зазначивши, що постійно проживає за вказаною адресою. Разом з тим, адресу для листування вона зазначає іншу, посилаючись на невідомі «життєві обставини». До того ж вона не обґрунтовує на якій правовій підставі вона проживає у вказаному помешканні, чи відповідають умови потребам дитини, санітарним вимогам, тощо, тому оскільки ОСОБА_2 не може довести правомірність використання нею вказаної квартири навіть для власного проживання, визначити в ній місце проживання дитини неможливо. Відношення відповідачки-позивачки до виконання своїх обов`язків та ставлення до дитини, яскраво говорять за себе та спростовують її висновки про те, що вона краще забезпечить необхідні умови для виховання дитини, аніж батько, що підтверджується також висновком практичного психолога КЗШ № 72, яку відвідує син, про особисту прихильність ОСОБА_3 до батька, до якого він відчуває найпозитивніші емоції та проявляє повагу, натомість дитина переживає негативні емоції по відношенню до матері, вона є малозначущою для дитини, він відчуває емоційний дискомфорт поряд з нею. Посилаючись на вказані обставини, просили відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 , задовольнивши вимоги ОСОБА_1 та визначити місце проживання дитини разом з батьком.

В судовому засіданні 09.09.2020 року відповідач-позивач ОСОБА_2 та її представник- адвокат Бурлаченко С.Ю. проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечували підтримавши свої вимоги. Просили врахувати, що до серпня 2019 року дитина проживала, як у батька так і у матері, відповідач-позивач приймала активну участь у житті дитини, конфліктів з батьком дитини, щодо місця проживання дитини не було. В серпні 2019 року конфлікт виник тільки після того, як вона поставила питання про аліменти. З цього часу вона не може спілкуватися з дитиною, в школу доступ для неї закритий. З неї дійсно стягнуті аліменти на користь позивача, однак вона їх не сплачує так як не згодна з розміром нарахованої заборгованості. Наполягає на тому, що зараз дитина проживає не з позивачем- відповідачем ОСОБА_1 , а з його батьками, які і займаються його вихованням. Відповідач-позивач на теперішній час проживає в квартирі, що належить її матері, разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 , у них є всі умови для проживання в квартирі її дитини, її співмешканець та вона працюють та можуть матеріально забезпечувати сина. Просили в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, задовольнивши позовні вимоги відповідача-позивача ОСОБА_2 ..

В судовому засіданні 17.09.2020 року представники третіх осіб підтримали висновок Виконавчого комітету Саксаганської районної в місті.

Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги вищевказані пояснення сторін та представників третіх осіб, показання допитаних свідків, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10 т.1 - копія свідоцтва), який на даний час проживає з батьком, що не заперечується сторонами по справі.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.10.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.11.2012 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом 489 ( а.с. 9 т.2 - копія рішення).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5,6 статті 81 ЦПК України).

На обґрунтування заявлених вимог в якості доказів позивачем ОСОБА_1 надано копії: акту сусідів від 13.08.2019 р. щодо проживання з 01 січня 2015 року малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком, дідусем та бабусею за адресою6 АДРЕСА_1 (а.с. 12 т.1); свідоцтва про право власності на житло, відповідно до якого позивач-відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13 т.1); характеристик від 15.08.2019 р. на сім`ю вихованця КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 197» ОСОБА_3 та самого ОСОБА_3 (а.с. 14,15 т.1), який проживає разом з батьком ОСОБА_1 бабусею та дідусем. Відповідно до вказаної характеристики, батьком створені всі умови для розвитку, навчання і виховання дитини, він у повному обсязі забезпечує умови для повноцінного життя ОСОБА_3 . Матір ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , із сім`єю не проживає, живе окремо від дитини, заклад дошкільної освіти відвідала три рази за 4 роки, в житті дитини активної участі не приймає. Батьківські збори, індивідуальні консультації та дитячі заходи відвідували батько ОСОБА_3 , бабуся та дідусь, сім`я матеріально забезпечена, ОСОБА_3 має все необхідне для життя та відвідування закладу. Квартира батька облаштована відповідно до всіх норм комфортного перебування в ній дитини, бабусь та дідусь приймають активну участь у вихованні онука ОСОБА_3 , дитину виховують в любові, тип спілкування - демократичний. результатом спільних зусиль вихователів та родини ОСОБА_3 є всебічно розвиненим хлопчиком відповідно до всіх вікових особливостей дитини дошкільного віку.

Також надано копії характеристики на ОСОБА_1 (а.с. 16 т.1) та довідки про його дохід (а.с. 20 т.1), медичної довідки (а.с. 22 т.1), довідки про відсутність судимостей (а.с. 23 т.1).

Крім того, до матеріалів позову додано копію довідки Комунального позашкільного навчального закладу «Міський палац дитячої та юнацької творчості «Горицвіт» Криворізької міської ради від 20.08.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_3 відвідує Центр з 14 січня 2018 року, вихованням дитини займаються батько та дідусь з бабусею. Дорослі завжди цікавляться його здобутками, допомагають йому, родина активно відвідує свята та майстер-класи, які проводяться для вихованців та батьків (а.с. 17 т.1).

За висновками психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеної практичним психологом КПНЗ «МРДЮТ «Горицвіт» КМР (ас. 18-19 т.1 - копія характеристики), 13.08.2019 р. до неї звернулися батько дитини та його батьки за індивідуальною консультацією щодо поміченого ними тривожного стану у ОСОБА_3. за результатами діагностики міжсімейних стосунків за методикою «Моя сім`я» були встановлені наступні результати: першим членом сім`ї хлопчик намалював тата, який є найбільшим на малюнку, що означає те, що дитина надає тату винятковий статус, цей персонаж, на думку ОСОБА_3 , володіє найбільшою владою у сім`ї. Фігура мами є шостою на малюнку, порівняно з іншими менша за розміром, що означає за інтерпретацією методики, що мама має мінімальний вплив в сім`ї дитини. Малюючи сьому фігуру поруч з фігурою мами, у хлопчика виникають спонтанні коментарі про зображуваного персонажа, ОСОБА_3 говорить, що це ОСОБА_6 , який живе з мамою. Восьмою фігурою дитина малює себе поруч з татом та бабусею. фігури персонажів членів сім`ї зображені маленького розміру і пов`язані з тривожністю дитини.

Відповідно до інформаційного повідомлення Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 72 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, наданого 31.10.2019 р. Службі у справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради, ОСОБА_3 є учнем 1-А класу, заклад відвідує другий рік, з 26.09.20188 н.р. по 24.05.2019 р. відвідував щосуботи підготовчі курси «Вундеркінд», з 02.09.2019 н.р. зараховано до 1-А класу. Протягом вказаного періоду навчанням та вихованням сина займався його рідний батько ОСОБА_1 , який виявив активну громадську позицію у житті класу та школи, не має жодних пропусків класних та загальношкільних батьківських зборів, має спокійні, врівноважені позитивно насичені стосунки з класом, класним керівником та батьківською спільнотою класу. ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 та інтересу до навчання та виховання дитини не виявила, жодного разу не відвідувала навчальний заклад, активної участі у житті ОСОБА_3 , класу та школи протягом вказаного періоду не брала, але була присутньою протягом 20 хвилин 02.09.2019 року на центральному ганку школи під час загальношкільного заходу, організованого з нагоди початку нового навчального року (а.с. 47 т.1 - копія повідомлення).

Відповідно висновку психолога про особисту прихильність дитини ОСОБА_3 , наданої вищезазначеним навчальним закладом (а.с. 50 т.1- копія висновку), проведеної за методиками «Малюнок родини», Проективна методика Рене Жиля, Діагностика емоційних відносин в сімї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , індивідуальної бесіди з дитиною, зроблені наступні висновки: стосунки з батьком теплі, між ними панує взаєморозуміння, батько є найбільш значимою людиною в житті ОСОБА_3 . Саме батькові дитина віддає найбільше позитивних почуттів та найбільше позитивних почуттів отримує від нього. Батько є тією людиною, думка якої є найбільш важливою для хлопця. При малюванні родини саме фігура батька була намальована другою, одразу після самого ОСОБА_3 . Щодо відношення до матері, то на малюнку фігура матері взагалі відсутня, що свідчить про те, що дитина переживає негативні емоції по відношенню до неї, про конфлікті взаємини, про те, що вона є малозначущою на даний момент для хлопчика. При використанні проективної методики Рене Жиля , ОСОБА_3 категорично відмовлявся розташовувати себе поряд с матір`ю, що свідчить про емоційний дискомфорт поряд з нею. На даний момент ОСОБА_3 приймає реально існуючу ситуацію в родині, згідно проведеного дослідження хлопець почувається емоційно комфортно поряд з батьком, висловлює своє бажання проживати з ним.

За інформацією державного виконавця Довгинцівського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 19.11.2019 року, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19.09.2019 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частки доходу. Заборгованість по аліментам за вересень-жовтень 2019 р. складає 6054,67 грн.

Відповідно до висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, від 21.11.2019 року про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , керуючись інтересами дитини та встановленими обставинами справи, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58-61 т.1).

При цьому у висновку зазначено, що ОСОБА_2 та її співмешканець ОСОБА_4 проживають у двокімнатній квартирі, що належить її бабусі. Для проживання дитини відведена окрема кімната, об лаштована необхідними меблями та іграшками, для дитини створені належні умови для проживання, навчання та розвитку. Під час бесіди матір ОСОБА_2 повідомила, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 родину матеріально не підтримував, тому вона змушена була поїхати на 2 роки працювати в Київ. за усною домовленістю між батьками ОСОБА_3 протягом цього часу проживав з батьком. Вона приїжджала 1-2 рази на місяць, надавала матеріальну допомогу в утриманні спільної дитини, під час спілкування ОСОБА_3 скаржився матері на бабусю та дідуся, які наносять йому тілесні ушкодження. Після її повернення ОСОБА_1 відмовився повернути дитину матері, коли вона приїжджала на зустрічі з дитиною, зі сторони батька зустріла неадекватну реакцію, що негативно вплинуло на психологічний стан ОСОБА_3 , тому вона припинила спроби спілкування з сином. ОСОБА_2 бажає, щоб ОСОБА_3 проживав з нею, тому що ОСОБА_1 працює з 08-00 до 21-00, а вихованням дитини займаються бабуся та дідусь, які налаштовують дитину проти матері. ОСОБА_3 проживає разом з бабусею ОСОБА_11 та дідусем ОСОБА_12 , зі слів членів родини батько тимчасово ночує у прабабусі через пошкодження покрівлі в будинку, тому остання потребує підтримки та допомогою наразі покрівля відремонтована. Під час повторного обстеження житлово-побутових умов дитини встановлено, що бабуся, дідусь, батько та ОСОБА_3 проживають у двокімнатній квартирі, для дитини відведена окрема кімната, облаштована меблями, в наявності іграшки, канцелярські приладдя, книжки, дитина забезпечена всім необхідним. Під час спілкування батько повідомив, що ОСОБА_3 не виявляє бажання бачитись з мамою тому, що ОСОБА_2 не гуляє з ним на вулиці, годує їжею швидкого приготування, чіпсами, для проведення часу дає дитині гаджети. Після подання ним заяви про визначення місця проживання дитини матір декілька разів намагалась силою забрати дитину до себе, що негативно вплинуло на психологічний стан ОСОБА_3 , тому батько звернувся за допомогою до психолога.

З довідки Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 72 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 09.09.2020 року слідує, що мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_2 , не приймає участі у вихованні та особистому житті свого сина та не відвідує навчальний заклад. З 12.03.2020 року під час карантину КЗШ №72 навчала учнів за дистанційною формою навчання. 6 годин на день всі батьки класу знаходилися в он-лайн спілкуванні з класним керівником. Громадянка ОСОБА_2 жодного разу за період з 12.03.2020 року по 31.08.2020 року на контакт з класним керівником за допомогою мобільного зв`язку не вийшла. На батьківських зборах 04.09.2020 року була відсутньою. Навчанням та вихованням ОСОБА_3 займаються його батько ОСОБА_1 ( а.с. 176 т.1 - довідка).

За клопотанням представника позивача-відповідача в судовому засіданні 21.09.2020 року була допитана свідок ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що вона працює в дитячому садочку №197 вихователем. Їх заклад відвідувала дитина сторін з 2017 року до 2019 року. За вказаний період матір дитини вона бачила всього 3-4 рази. В основному дитину приводили бабуся, дідусь чи батько, вони також приносили і квитанції про оплату, декілька разів внески сплачувала також і мати. Дитина завжди була доглянута, охайна. Розмов з дитиною щодо тата та мами не було, агресії до них вона не бачила. Щодо тата вона знала, що він працює, маму дитини вона фактично не знала.

Також за клопотанням сторони позивача-відповідача судом допитано свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні 21.09.2020 року підтвердила той факт, що вона є сусідкою позивача-відповідача ОСОБА_1 , який проживає в сусідньому під`їзді разом зі своїми батьками та сином. Вона підписувала акт проживання дитини, близько 5 років дитина проживала за вказаною в акті адресою. Крім того, вона працює в магазині неподалік та в серпні 2019 році бачила як відповідач ОСОБА_2 на вулиці тримала дитину за руку, хлопчик плакав та просився до бабулі, в зв`язку з чим вона зробила їй зауваження.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні 21.09.2020 року суду пояснила, що вона є матір`ю позивача-відповідача ОСОБА_1 зазначила, що з січня 2015 року син та його дитина проживають разом з нею та її чоловіком по АДРЕСА_1 . Фактично мати дитини не заперечувала проти цього. Вони з чоловіком допомагали синові доглядати за дитиною, водили його в дитячий садочок на додаткові зайняття, зараз дитина відвідує школу. Мама спілкувалася з дитиною рідко, брала його до себе на 1-2 дні, поки маленьким був ОСОБА_3 хотів бути з мамою, а потім ні, влітку 2019 року дитина сказала, що бути у мами не хоче. Мама матеріально хлопчика не утримувала, його навчанням не цікавилася. В серпні 2019 року у них виник конфлікт, ОСОБА_3 не хотів іти гуляти з мамою та її родичами, погодився лише в присутності дідуся. Наполягала на тому, що син також проживає разом з ними та дитиною.

Свідок ОСОБА_15 21.09.2020 року суду пояснив, що сторони у справі є його кумами, а їх син ОСОБА_3 є його хресником. Він спілкується з позивачем ОСОБА_1 .. Йому відомо, що сторони вже тривалий час не проживають, дитина більше чотирьох років живе з батьком у його батьків. Дитина навчається разом з його дитиною, він з ним спілкується, при цьому він чув, як ОСОБА_3 говорив про те, що не хоче жити з мамою.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача-позивача свідок ОСОБА_4 02.11.2020 року суду пояснив, що відповідач-позивач ОСОБА_2 є його співмешканкою, вони разом проживають з 2018 року спочатку з ними проживав її син ОСОБА_3 , а потім подзвонив позивач ОСОБА_1 і забрав дитину, з серпня 2019 року він не надає можливості матері дитини з нею спілкуватися. Вони проживають по АДРЕСА_2 . Коли дитина періодично проживала з ними, він водив її до садочка, разом забирали з садочка, спілкувалися з вихователями. Вони його матеріально забезпечували.

Свідок ОСОБА_16 , 02.11.2020 року суду пояснила, що вона є сусідкою відповідача-позивача, вони проживають по АДРЕСА_2 . У вказаному будинку проживає з 2018 року, спочатку з Владою вона не спілкувалася, однак бачила її з дитиною, потім вони почали спілкуватися та дружити сім`ями. Раніше вона дуже часто бачила дитину у цій сім`ї, однак з серпня 2019 року стала бачити рідко. Зі слів Влади їй відомо, що перший чоловік їй забороняє бачитися з дитиною.

Свідок ОСОБА_17 02.11.2020 року суду пояснила, що вона є подругою сестри ОСОБА_2 , проживає по АДРЕСА_1 , в її будинку проживає бабуся позивача-відповідача ОСОБА_1 , він також живе з бабусею, такі висновки вона зробила так як дуже часто його бачила в їх будинку. В якій саме квартирі вони проживають, їй не відомо. Дитина як їй відомо зі слів сестри відповідача-позивача проживає разом з батьками ОСОБА_1 за іншою адресою.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Тому незважаючи на принцип 6 Декларації прав дитини, яким передбачено, що малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю лише за виняткових обставин, суд при прийнятті рішення надає перевагу частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року та керується цією нормою, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан, та його ставлення до вибору місця свого проживання, а зібрані у справі докази з урахуванням висновку органу опіки та піклування вказують на те, що проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 найкраще забезпечить інтереси дитини.

Крім того, згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 17 жовтня 2018 року по справі № № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18), Декларація прав дитини не є міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

У частині першій статті 3 цієї Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому, як правильно вважала колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

У зазначених справах ЄСПЛ не визначав обов`язкового врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини.

Підсумовуючи, слід зазначити, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

З огляду на зазначені обставини, враховуючи висновок Виконкому Саксаганської районної в місті ради як органу опіки та піклування, з аналізу якого можна зробити висновок про більшу прихильність дитини до батька та позитивний вплив на емоційний стандитини при бажанні проживання з батьком, матеріали справи, показання свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та необхідність на даний час виходячи з прив`язаності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до батька, враховуючи його вік та потреби у повсякденному житті, що підтверджено і зібраними під час судового розгляду доказами, визначити місце проживання дитини з батьком. При цьому суд також, приймає до уваги, що на даний час зміна місця проживання дитини, може негативно вплинути на її психолого-емоційний стан та подальший розвиток. Суд враховує можливість батька забезпечити належні умови проживання, виховання та розвиток дитини, а також те, що матір дитини має можливість безперешкодно відвідувати дитину, спілкуватися з нею, здійснювати свої батьківські обов`язки та доглядати за дитиною за місцем проживання позивача, оскільки протилежного відповідачем-позивачем належними доказами суду не доведено.

З вищезазначених підстав, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради, про визначення місця проживання дитиниз нею.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем-відповідачем позовом вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача-відповідача.

Керуючись ст. ст. 157, 161, 180-182, СК України, ст..ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), за місцем проживання батька.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради, про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31 травня 2021 року

Суддя: В. А. Папарига