Справа № 177/620/21
Провадження № 2-з/210/55/21
У Х В А Л А

іменем України

"10" червня 2021 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа, яка надійшла до суду за підсудністю з Криворізького районного суду Дніпропетровської області, за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

10 червня 2021 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

08 червня 2021 року разом із позовною заявою до суду, за підсудністю з Криворізького районного суду Дніпропетровської області, надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 12.02.2021 р., реєстраційний №235597, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., оскільки невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши надані заявником матеріали, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1ст. 150ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Захід забезпечення позову є хоча і тимчасовим, але суттєвим обмеженням прав певних осіб, яке застосовується наперед, до визнання особи, якої стосується захід забезпечення, відповідальною за порушення прав заявника та до встановлення судом дійсної наявності порушення права заявника. Тому захід забезпечення позову має бути найменш обтяжливим, і крім його співмірності має бути дійсно необхідним і таким, що є єдиною найбільш доцільною можливістю запобігти неможливості виконання рішення про задоволення позову.

Аналізуючи вищезазначені норми, можна зробити висновок, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Також, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

В результаті розгляду заяви про забезпечення позову суд приходить до висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ч. 5 ст. 177 ЦПК.

Так, згідно з ч.5 ст.177 ЦПК до позовної заяви позивачем додаються всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як слідує з заяви про забезпечення позову, остання ґрунтується на тому, що наразі приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною проводяться виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису відповідно до винесених нею постанов, а саме постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.03.2021 року.

Судом враховується, що вказана заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 в рамках позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Однак, заявником ОСОБА_1 зазначені факти в заяві, які не підтверджені доказами, зокрема: довідкою з місця роботи на підтвердження підсудності справи цьому суду, факт утримання з його заробітної плати заборгованості за спірним виконавчим написом, оскільки позивачем взагалі не надано суду жодних доказів на підтвердження стягнення з нього заборгованості за виконавчим написом з місця роботи. Отже суду не зовсім зрозуміло, чи дійсно позивач ОСОБА_1 працює на підприємстві ПАТ «АРСЕЛОР МІТТАЛ КРИИЙ РІГ» чи ні, з якого періоду почались стягнення та яких розмірах проводяться стягнення з заробітної плати позивача, якщо це дійсно так, то суд не може безпідставно здійснити зупинення стягнення.

При цьому варто зазначити про те, що матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї документи не містять достатніх даних про те, що з заявника ОСОБА_1 здійснюються відрахування на користь стягувача, а саме заборгованості за кредитним договором № від 22.08.2016р. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 650,00 грн..

В заяві про забезпечення позову заявник жодним чином не обґрунтував необхідності вжиття вказаного ним заходу забезпечення, а саме зупинення стягнення за виконавчим написом, що по суті є зупиненням виконавчих дій у виконавчому провадженні.

Вказані недоліки заяви про забезпечення позову перешкоджають вирішенню питання про забезпечення позову і підлягають усуненню шляхом направлення суду належним чином завірених копій документів, а саме: довідки з місця роботи на підтвердження підсудності справи цьому суду, довідки на підтвердження факту утримання з заробітної плати заявника заборгованості за спірним виконавчим написом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177,185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. А. Літвіненко