РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» червня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді Лященка О.В.
за участю секретаря: Баранюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 лютого 2011 року.

За час подружнього життя в них народилось п`ятеро дітей, з яких на даний час троє неповнолітні: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після розірвання шлюбу вони з відповідачем проживають окремо. Діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні.
Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 27 серпня 2007 року, з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У зв`язку з досягненням дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повноліття, стягнення аліментів було припинено. Також позивачка відмовилась від стягнення аліментів на дочку ОСОБА_10 , так як відповідач обіцяв добровільно платити кошти
Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Враховуючи її матеріальне становище, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою судді від 19 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25 травня 2021 року.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив.

У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 лютого 2011 розірвано.

За час подружнього життя в них народилось п`ятеро дітей, троє з яких на даний час є неповнолітніми: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками яких є сторони по справі, що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Відповідач офіційно працевлаштований, проходить військову службу за контрактом у військовій частині А-0998 міста Яворів. Довідку з місця роботи про середньомісячну заробітну плату не надав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
В силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, отримує стабільний дохід, суд з врахуванням матеріального становища сторін та обов`язку відповідача утримувати дітей до досягнення ними повноліття, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов`язок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох, а тому суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, на підставі ст. ст. 180-182, 183, 191 СК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Володимира-Волинського Волинської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Головуючий /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко