Справа № 661/4580/20
Провадження № 2/661/139/21
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді - Червоненка Д.В.,
за участю: секретаря судового засідання - Петрової А.П.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики за рахунок заставленого майна,
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики від 25.01.2020 року в сумі 120000 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 1800 грн. за рахунок заставленого майна - екскаватора, державний НОМЕР_1 , посилаючись на те, що зобов`язання сторін підтверджені власноруч виданою відповідачем розпискою і у термін, визначений договором - до 01.05.2020 року, останній позику не повернув.
В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з тих же підстав.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 - 282 ЦПК України.
Заслухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною третьою статті 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
У відповідності до положень ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно ст. 584 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, тa (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо).
Договір застави повинен бути укладений у письмовій формі (ст. 13 Закону України «Про заставу»).
При цьому, згідно положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ст. 586 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про заставу» заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.
Статтями 589, 590 ЦК України, 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що 25.01.2020 року відповідач склав розписку про отримання у позивача в борг 120000 грн, які зобов`язався повернути до 01.05.2020 року у повному обсязі, оригінал якої зберігається у позивача, що свідчить про невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у визначений строк.
Також, у розписці від 25.01.2020 року вказано, що відповідач в заставу під відповідальне зберігання залишає свій екскаватор державний номер НОМЕР_2 .
Попередження позивача від 03.08.2020 року та 09.2020 року щодо звернення до суду у разі неповернення боргу залишені відповідачем без реагування.
За встановлених обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за договором позики від 25.01.2020 року в розмірі 120000 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 1800 грн. (у межах пред`явлених позовних вимог, тобто за 6 місяців прострочення (120000 х 3%) х 6=1800) за рахунок заставленого майна - екскаватора, державний номер НОМЕР_2 .
На підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1200 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 23, 81, 83, 89, 133, 137, 141, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, суд
Стягнути ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 25.01.2020 року в розмірі 120000 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 1800 грн. за рахунок заставленого майна - екскаватора, державний номер НОМЕР_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1200 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 грн., а всього 6700 грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Новокаховський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д. В. Червоненко