справа № 156/239/21
Провадження № 2/156/243/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
11 червня 2021 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Федечко М. О.,
за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 156/239/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позову зазначила, що від спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 в них народилось двоє дочок, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 26 серпня 2015 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка ОСОБА_4 досягла повноліття, нарахування аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 проводились в розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Після ухвалення Іваничівським районним судом рішення від 26 серпня 2015 року дочки продовжують перебувати на утриманні позивача. У дочки ОСОБА_5 погіршився стан здоров`я. Позивач несе витрати на оплату вартості медикаментів, окулярів, а тому матеріальний стан позивача змінився у гіршу сторону. Сума аліментів в розмірі 1/6 частини, яку сплачує відповідач є недостатньою для належного утримання дочки.

Після ухвалення рішення Іваничівським районним судом Волинської області 26 серпня 2015 року, матеріальний стан відповідача змінився у кращу сторону. З початку 2020 року відповідач отримує значно вищу заробітну плату.

Зазначає, що власних доходів та отриманих з відповідача аліментів їй не достатньо для утримання дочки, оскільки вона виросла та зросли її потреби. Позивач самостійно несе усі витрати на утримання, оздоровлення, лікування, навчання дитини. В той же час сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дочки, оскільки зросли ціни на продукти харчування, одяг, підручники і інші необхідні товари та предмети, які купує для потреб дитини.

Оскільки власних коштів на утримання дочки їй не вистачає, змушена звернутися до суду та просити збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів із 1/6 частини від доходу відповідача на 1/4 частину від заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

23 квітня 2021 року витребувано з КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради, довідку про доходи водія Іваничівського відділення КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради Шльоми Сергія Олександровича.

28 травня 2021 року від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про приєднання до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб та про народження дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 09 червня 2021 року від нього надійшла заява про приєднання до матеріалів справи витягу з наказу № 264-ос про вихід на роботу дружини ОСОБА_7 та копію наказу про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просять позов задоволити Позивач суду пояснила, що на даний час, з січня місяця, вона офіційно працевлаштована, однак її доходу не вистачає для належного утримання дочки, вона часто хворіє у зв`язку з чим змушена купувати ліки. На даний час аліменти з відповідача на утримання дочки стягуються в розмірі 1/6 частини від його заробітку, його заробітна плата значно зросла, тому вважає, що він має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі. Додаткових витрат на лікування дитини відповідач також не надає. Вважає гарантований розмір аліментів, які повинні стягуватися з відповідача на утримання дочки ОСОБА_5 становить ј від його заробітку (доходу). Після ухвалення рішення про стягнення аліментів, матеріальний стан батька дитини змінився у кращу сторону, що підтверджується довідкою про його доходи, що на її думку є підставою для збільшення розміру аліментів.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши надані сторонами докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст.1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1, ч. 2 статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Таким чином, участь батьків в утриманні дитини є рівною і на них покладений однаковий обов`язок щодо виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку.

Згідно ч.3 ст 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 а.с.7).

22 червня 2015 року Іваничівським районним судом Волинської області шлюб між сторонами розірвано. (а.с.8).

До матеріалів справи позивачем долучено копії рішень Іваничівського районного суду Волинської області про стягнення аліментів від 26 серпня 2015 року та про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання від 06 липня 2017 року, які є знеособленими і суду не надано доказів, що вказані рішення стосуються саме сторін по справі. (а.с.9-14).

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В даному випадку позивачем додано рішення суду, з тексту яких суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини справи. Позивач не скористалася свої правом отримати копії судових рішень у канцелярії суду та належним чином завірені їх копії долучити до матеріалів справи.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведених вище норм СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини, які слугують підставами для зміни розміру аліментів, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно витягу № 155/08-14/2-21 від 04 лютого 2021 року дочка ОСОБА_5 зареєстрована та проживає за місцем реєстрації позивача в АДРЕСА_1 . (а.с.15).

Згідно консультативного висновку окуліста 17604 Центру відновлення зору ОСОБА_8 , ОСОБА_1 встановлено діагноз Міопія слабкого ступеня ОU рекомендовано окуляри для постійного носіння та встановлено схему лікування (а.с.16-26). Також копією медичної карти амбулаторного хворого № 29, ОСОБА_1 зверталася за медичною допомогою до сімейного лікаря (а.с. 27-29).

Також позивачем до матеріалів справи додано інформацію з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно якої ОСОБА_3 з 30 вересня 2016 року за договором купівлі-продажу є власником квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 (загальна площа 30,3 кв.м., житлова площа 18 кв.м., однокімнатна квартира) та копію договору № 116-17/ГРС від 31 серпня 2016 року про підготовку фахівця з вищою освітою ОСОБА_9 (а.с. 71-75).

Згідно довідки про доходи відповідача ОСОБА_3 , який працює водієм автомобіля виїзної бригади КП «ВОЦЕМДМК» Волинської обласної ради в період часу з січня 2021 року по квітень 2021 року включно з нього стягнуто аліменти в загальному розмірі 8870 грн. ( січень 2021 року 2140 грн.; лютий 2021 року 2216 грн.; березень 2021 року - 2379 грн.; квітень 2021 року - 2135 грн.). З січня по грудень 2020 року в загальному розмірі 35168,96 грн., а з січня 2019 року по грудень 2019 року - 34862,47 грн. (а.с.79-81).

Згідно повідомлення КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Волинської обласної ради від 02 червня 2021 року № 957/1.11, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ІНФОРМАЦІЯ_2 стягуються суми аліментів у розмірі 1/6 частини від його доходів.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 вище вказаної статті передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

В даному випадку законодавцем передбачений розмір частки аліментів, яка буде стягуватись з відповідача при видачі судового наказу. Суд роз`яснює позивачу, що при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів, частка заробітку (доходу) батька визначається судом.

ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, що з 01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року становить 2395 грн.

Частина перша статті 192СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз`яснень даних у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Статтею 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Так, розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доведення вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18.

Із дослідженої в судовому засіданні довідки про доходи відповідача судом встановлено, що з останнього стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходу, що в грошовому еквіваленті становить більше 2000 грн. щомісячно. В даному випадку відповідачем сплачуються аліменти фактично в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання позивача на те, що у відповідача збільшився розмір заробітної плати, що слугує підставою для звернення до суду із вказаним позовом , не є належним обґрунтуванням позовних вимог, оскільки як встановлено судом, із збільшенням заробітної плати і збільшився розмір самих аліментів в грошовому виразі, які отримує позивач на утримання дочки ОСОБА_5 , оскільки такі стягуються у частці від його доходу. На запитання суду про розмір щомісячних витрат на дитину, позивач конкретної відповіді не надала та не вказала розмір коштів, які витрачаються нею на утримання спільної дочки ОСОБА_5 .

Разом з тим, судом береться до уваги зміна сімейного стану відповідача після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , зокрема, 13 липня 2019 року ним укладено шлюб з ОСОБА_10 (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також згідно копії наказу «Про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_3 » від 08 червня 2021 року № 305-ос, ОСОБА_3 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 липня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином позивачем не надано суду достатніх доказів щодо наявності обставин, передбачених статтею 192 СК України, які б слугували підставою для збільшення розміру аліментів, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зазначити, що посилання позивача щодо погіршення стану здоров`я дитини є самостійними підставами для звернення до суду із позовом згідно ст. 185 СК України (участь батьків у додаткових витратах на дитину).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

В силу ч.6 ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 до ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , останнє відоме позивачу зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Повний текст судового рішення складено 15 червня 2021 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М. О. Федечко