Справа № 242/2820/21
Провадження 6/242/144/21
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2021 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В. І., розглянувши подання головного державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Білика А..О. про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника юридичної особи, -

В с т а н о в и в :

Головний державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Білик А.О. звернувся до суду із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника юридичної особи.

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження №62762162, до складу якого приєднано 15 виконавчих проваджень на суму 2 929 275,65 грн. Виконавчі документи видані Селидівським міським судом Донецької області. Об`єднання виконавчих документів відбулося 21.04.2021. Згідно інформаційної довідки з РРП боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . З метою встановлення майнового стану боржника та складання постанови про опис та арешт майна Селидівським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) неодноразово здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , але увійти до боксів зі спеціальною технікою не було можливим, так як вони зачинені на замок, про що складено акт. На підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України просить суд вирішити питання, щодо надання дозволу Селидівському міському відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на примусове проникнення до боксів за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований боржник ТОВ «ЗФ «Вугільний енергетичний комплекс» .

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заявник надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Згідно із ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки ст. 439 ЦПК України не передбачено повідомлення учасників справи. Судове засідання у даному випадку не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника-фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку з залученням працівників поліції, вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Згідно частини 2 статті 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду. Однак, конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Обмеження права особи на недоторканність житла , яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Невід`ємною засадою виконавчого провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження» є обов`язковість виконання рішення суду, а згідно ст.18 вказаного закону виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим законом заходи щодо примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права. Судове рішення про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути вмотивованим, тобто суду мають бути надані переконливі докази того, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до майна, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для виконання судового рішення, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій/постанова ВС від 12.03.2020 року справа №757/41727/19-ц/.

Окрім того, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Отже, зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

До подання про примусове проникнення до боксів за адресою: АДРЕСА_1 , де нібито зареєстрований боржник ТОВ «ЗФ «Вугільний енергетичний комплекс» , в межах ВП 62762162 державним виконавцем додано:

-облікову карту на зведене виконавче провадження №65237220 про стягнення коштів з боржника ТОВ «ЗФ «Вугільний енергетичний комплекс» ();

-копію постанови про опис та арешт майна (коштів ) боржника ВП №60793961 від 26.04.2021, з якого вбачається, що боржником є ТОВ «ЗФ №105» , стягувачем є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), опис та арешт майна проведено за адресою: АДРЕСА_1 ;

-копію акта державного виконавця від 27.05.2021 за виходом за адресою боржника ТОВ «ЗФ «ВЕК» зведене ВП 65737220, з якого вбачається про встановлення факту пожежі за адресою: АДРЕСА_1 , одного з боксів та спеціальної техніки.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Слід звернути увагу, що у суду відсутні докази перебування у відділі зведеного виконавчого провадження №62762162, до складу якого приєднано 15 виконавчих проваджень на суму 2 929 275,65 грн., оскільки заявником надано облікову карту, а не витяг єдиного реєстру боржників та витяг з автоматизованої системи виконавчих проваджень, де згідно із ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» здійснюється реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій.

Державним виконавцем на підтвердження обставин зазначених у поданні додано копію постанови про опис та арешт майна (коштів ) боржника ВП №60793961 від 26.04.2021, з якого вбачається, що боржником є ТОВ «ЗФ №105» , стягувачем є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), опис та арешт майна проведено за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, у поданні та доданих до нього документів не вбачається, яким чином виконавче провадження № ВП №60793961 від 26.04.2021, де боржником є ТОВ «ЗФ №105» , стягувачем є ОСОБА_1 , стосується виконавчого провадження №62762162 та №65237220.

Державним виконавцем до подання не додано жодного документа стосовно ВП№62762162, а саме рішення про відкриття виконавчого провадження, про об`єднання виконавчих проваджень, про накладання арешту та інше.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до свого приміщення. Окрім того, у матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій, та його обов`язок допустити державного виконавця для проведення виконавчих дій.

Матеріали подання загалі не містять доказів щодо власника приміщення до якого просить надати дозвіл на проникнення державний виконавець, та не подано належного обґрунтування необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до нежитлового приміщення.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні подання головного державного виконавця Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Білика А..О. про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника юридичної особи - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя В. І. Капітонов