Справа № 558/197/21
номер провадження 2/558/67/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 червня 2021 року смт.Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

суддя одноособово Олексюк А.О.,

секретар судового засідання Савкова Г.М.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Махацького Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики (розпискою) від 06.01.2021 року в розмірі 35000 грн.

Згідно позовної заяви позивачка ОСОБА_1 вказує про те, що 06.01.2021 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого вона передала відповідачеві 35000 грн. При фактичному одержанні вказаної суми коштів позичальником було написано розписку, в якій зазначалося про те, що повернути позику позичальник (відповідач) зобов`язувався до 30 березня 2021 року. Однак, відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання не виконав, не повернув позику.

Крім того, в позовній заяві позивачка ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Махацький Ю.М. позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 19 травня 2021 року та повторно 01 червня 2021 року в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомленим у встановленому порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача /а.с.21,23/.

Причини неявки в судові засідання відповідач ОСОБА_2 не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.

За таких обставин та за наявної згоди представника позивачки, суд дійшов висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, заслухавши покзаання свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із змісту розписки (а.с. 7) відповідач ОСОБА_2 06 січня 2021 року отримав від позивачки ОСОБА_1 35000 грн., які зобов`язувався повернути до 30 березня 2021 року. Дану розписку про отримання позики було складено в сприсутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , яка показала, що дійсно вона була свідком того, як ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 гроші в сумі 35000 грн., які зобов`язувався повернути до 30 березня 2021 року. В її присутності кошти для ОСОБА_2 було передано ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було написано розписку про отримання коштів та зобов`язання їх повернути. Їй відомо, що кошти по сьогодні ОСОБА_2 не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року № 6-79цс14, зазначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Як вбачається із позовної заяви, відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, після спливу строку зазначеного в розписці, кошти не повернув, ігнорує вимоги позивача та ухиляється від виконання зобов`язань щодо повернення позики.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України по справі №309/3458/14-ц у постанові від 13 грудня 2017 року за своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Ч. 2 ст. 1046 ЦК України передбачає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошових коштів або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Суд враховує, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, яку відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при ухваленні рішення.

Як встановлено під час розгляду справи відповідач ОСОБА_5 позику (грошові кошти) позивачці ОСОБА_1 не повернув.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 грошових коштів за договором позики (за розпискою) в розмірі 35000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 908,00 гривень, сплаченого на час подання до суду позовної заяви, судового збору та 2000 грн. витрат на правничу допомогу, оскільки понесення таких витрат позивачкою підтверджено документально (а.с. 1,13).

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_2 від сплати судового збору не встановлено.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на положення ст.ст. 526, 1046-1049 ЦК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст.ст. 526, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) борг за договором позики (розписки) від 06.01.2021 року в розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок та 2000 (дві тисячі) 00 копійок витрат на правничу допомогу .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О.Олексюк

Повний текст рішення складено 04 червня 2021 року.