Справа № 564/1485/21
06 вересня 2021 року
Костопільський районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя Левчук В.В.
секретар судового засідання Зберун К.Ф.
представника позивача Євгеюка О.Є.
відповідачі не з`явилися
Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські лісопильні» звернулось до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої адміністративним правопорушенням.
В судовому засіданні представник позивача, адвокат Євгеюк Олександр Євстафійович, підтримав заявлені позовні вимоги з наведених у позові підстав та просив задоволити позов у повному обсязі, оскільки завдана вчиненим відповідачами адміністративним правопорушенням шкода у добровільному порядку не відшкодована, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення у справі.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про дату і час судового засідання повідомлялись вчасно та належним чином, не скористались своїм право на подання відзиву на позов.
Відповідно до ч.4 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів та постановити заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.
З технічного паспорта на будівлю прохідної №1 (центральна), виготовленого 28.11.2018 Комунальним підприємством «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради» вбачається, що до будівлі прохідної №1 відносяться наступні будівлі: а вхідні сходи; №1 підпірна стінка; №5 огорожа; №5а ворота; №6 огорожа; №7 огорожа. Матеріал огорожі №5 збірні залізобетонні плити, матеріал огорожі №6 камінь в бетонних стовпах; матеріал огорожі №7 цегла.
24 лютого 2020 року комісією Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські лісопильні» складено дефектний акт на відновлення оздоблення огорожі та стіни фасаду будівлі прохідної №1 за адресою м.Костопіль, вул.Степанська 3, що належить ТОВ «Українські лісопильні». Дефектний акт затверджено директором ТОВ «Українські лісопильні» Д.О.Боженюком.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 липня 2020 року встановлено, що згідно письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що він разом зі своїми друзями 20 лютого 2020 року о 17 год. 20 хв. в м.Костопіль по вул.Степанська пошкодив паркан ТзОВ «Українські лісопильні», а саме здійснив написи фарбою. Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Вказаною постановою Рівненського апеляційного суду скасовано постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 19 травня 2020 року, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 вересня 2020 року встановлено, що 20 лютого 2020 року близько 17 год. 20 хв. в м.Костопіль по вул.Степанська ОСОБА_3 вчинив дрібне хуліганство, а саме балончиком з фарбою розмалював паркан підприємства «Українські лісопильні», чим порушив громадський порядок та вчинив правопорушення передбачене ст.173 КУпАП і апеляційний суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Вказаною постановою Рівненського апеляційного суду скасовано постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 19 травня 2020 року, визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 вересня 2020 року встановлено, що 20 лютого 2020 року у м.Костопіль по вул.Степанська близько 17 год. 20 хв. ОСОБА_2 балончиком фарборозпилювачем обмалював паркан, що належить ТзОВ «Українські лісопильні» і апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 вчинив дрібне хуліганство, тобто правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
Вказаною постановою Рівненського апеляційного суду скасовано постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 19 травня 2020 року, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Відповідно до ч.1, п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Так судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 20 лютого 2020 року, близько 17 год. 20 хв., в АДРЕСА_3 , пошкодили паркан ТзОВ «Українські лісопильні», а саме здійснили на паркані написи фарбою, у зв`язку з чим постановами Рівненського апеляційного суду від 20 липня 2020 та від 25 вересня 2020 року відповідачів визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанови суду набрали законної сили і відповідно до вимог ч.6 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Доказів протилежного відповідачами суду не надано і наведених доводів позивача не спростовано.
При цьому суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.1190 Цивільного кодексу України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Крім того суд враховує, що відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, оскільки обов`язок по відшкодуванню завданої відповідачами майнової шкоди для позивача виник на підставі закону, то у відповідачів виникло деліктне грошове зобов`язання, а тому на таке зобов`язання поширюються положення ст.625 Цивільного кодексу України, а отже відповідачі зобов`язані відшкодувати позивачу завдану шкоду з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За таких умов, позовна вимога про стягнення з відповідачів збитків від інфляції та 3 процентів річних підлягає до задоволення.
Враховуючи викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські лісопильні» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 2270 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №274 від 01.06.2021, а тому, враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню солідарно витрати по сплаті судового збору.
Щодо стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу, то суд враховує наступне.
Відповідно до ч.3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір №56/21 про надання правничої допомоги від 02.08.2021, додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №5621 від 02.08.2021, платіжне доручення №368 від 04.08.2021 про перерахування адвокатському бюро «Євгеюка Олександра» 3000 грн. гонорару згідно додаткової угоди №1 від 02.08.2021 до договору №56/21 від 02.08.2021 та рахунку №14/21 від 02.08.2021.
При цьому суд враховує, що відповідачами не висловлювались будь-які заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу, а відтак у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт.
Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, які викладені у Постанові Великої Палати від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та у Постанові від 24.11.2020 у справі №911/4242/15.
Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що з відповідачів на користь позивача піддягають стягненню солідарно витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 141, 211, 258, 259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного заочного судового рішення 07.09.2021.

СуддяВ. В. Левчук