Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1911/20
УХВАЛА

Іменем України

09 лютого 2021 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Лабая О.В.,

з участю секретаря судового засідання Баденюк О.І.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про повернення судового збору,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось із заявою про повернення судового збору, а саме 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заявник посилається, що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 21.01.2021 року по справі № 134/1911/20 задоволено позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі до ОСОБА_1 . В мотивувальній частині рішення зазначено, що до початку судового розгляду подано через канцелярію Крижопільського районного суду Вінницької області заяву від 21.01.2021 відповідно до якої заявлений до неї позов АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості визнає та не заперечує проти його задоволення, справу розглядати в її відсутності. Згідно положень ч. 3ст. 7 Закону України "Про судовий збір", позивач просить суд про повернення АТ КБ "ПриватБанк" 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1051.00 гривень, зобов`язавши Управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області повернути вищезазначену суму.

Учасники справи в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В матеріалах справи міститься заява відповідача про визнання позову.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 21.01.2021 року по справі № 134/1911/20 вбачається, що справу розглянуто в спрощеному позовному провадженню та позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі в розмірі 23514,15 грн. та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102,00 гривні, таким чином АТ КБ "Приватбанк" отримав повне відшкодування понесеного судового збору, а тому його судові витрати повністю компенсовані за рахунок стягнення з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку з чим застосовувати положення ч.1 ст.142 ЦПК України про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підстав немає.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судового збору, суд, зважаючи на відсутність клопотання учасника судового процесу про повернення з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у зв`язку з визнанням позову відповідачем, вирішив питання щодо стягнення судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України задля реалізації принципу процесуальної економії, що полягає у «розумному пом`якшенні процесуальних формальностей та прискоренні процесу».

Що стосується постанови Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі № 755/6872/17, на яку посилається заявник у своїй заяві, то Верховний суд прийняв відмову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» від позовних вимог на стації касаційного розгляду справи, визнав нечинним рішення суду першої інстанції та рішення суду апеляційної інстанції, провадження у справі закрив, у зв`язку з чим повернув позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 960 грн., сплаченого ним при поданні касаційної скарги. Однак, обставини цивільної справи 134/1911/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є зовсім іншими.

Відповідно до вимог ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 21.01.2021 у вказаній справі позов задоволено в повному обсязі, вирішено питання судових витрат, а саме : судові витрати стягнуто з відповідача в користь позивача в повному обсязі.

Отже, у суду відсутні підстави для винесення додаткового рішення.

Крім цього, представнику позивача слід роз`яснити, що згідно з п.4 ч.7 ст. 265 ЦПК України при вирішенні питання про повернення позивачу 50 відсотків судового збору, з відповідача підлягають стягненню решта 50 відсотків судового збору, тобто понесені судові витрати.

Враховуючи вищенаведене, оскільки вирішення повернення 50 відсотків судового збору, з урахуванням стягнення з відповідача вже в повному обсязі судового збору може призвести до подвійного одержання позивачем частини судового збору, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про повернення 50 відсотків судового збору та зобов`язання Управління Державної казначейської служби України у Вінницькій районі повернути судовий збір на вказаний ним розрахунковий рахунок, слід відмовити.

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про повернення судового збору у цивільній справі №134/1911/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя