Провадження № 2-н/161/608/21
У Х В А Л А

15 червня 2021 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату послуг з постачання природного газу із боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги постачання природного газу з боржника ОСОБА_1 в загальному розмірі 12 789,98 грн.

За змістом пунктів 4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (пункти 3, 4 ч.3 ст.163 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Разом з тим, примірника підписаної боржником заяви-приєднання, повернутої заявнику, яка б свідчила про приєднання ОСОБА_1 до умов договору постачання природного газу споживачам, заявником суду надано не було, як не надано і підтверджуючих доказів сплати саме споживачем ОСОБА_1 рахунку заявника (постачальника) за поставлений природний газ, що могло б свідчити фактом згоди споживача про приєднання до умов договору, а додана до заяви роздруківка з особового рахунку - фінансового стану боржника лише фіксує розмір заборгованості, визначений заявником, та жодним чином не може оцінюватися, як така, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Тобто, надана представником заявника роздруківка Фінансовий стан, а саме розділ Оплати не містить жодних ідентифікуючих даних платника. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити договірні правовідносини заявника стосовно постачання газу боржнику.

З огляду на викладене, посилання заявника на акцептування боржником ОСОБА_1 публічного договору постачання природного газу шляхом оплати (в тому числі часткової) вартості спожитого газу, не приймаються судом до уваги, оскільки обставина оплати боржником, як споживачем, вартості природного газу не підтверджена заявником належними та допустимими доказами.

Крім того, відповідно до п. 23 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496, постачальник має право безперешкодного доступу до лічильників газу, встановлених у побутового споживача, для перевірки показань фактично використаних побутовим споживачем обсягів природного газу; проводити разом із побутовим споживачем звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження встановлених постачальником обсягів використаного споживачем ОСОБА_1 природного газу представником заявника до заяви про видачу судового наказу додано не було.

Також суддею враховується, що відповідно до п.21 Розділу ІІІ Правил побутовий споживач має право на отримання інформації про загальні умови постачання (у тому числі ціни), порядок плати за спожитий природний газ, права та обов`язки постачальника та побутового споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і побутовим споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з постачальником, дані про фактичні нарахування (обсяг та вартість) за послуги з газопостачання та іншу інформацію відповідно до договору постачання природного газу.

Разом з тим, заявником не було додано до заяви про видачу судового наказу письмових доказів направлення споживачу ОСОБА_1 письмової вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ у відповідній сумі та відповідно, отримання ним вказаної вимоги або причини не вручення її останньому, як і не зазначено, і не долучено доказів надсилання заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу ОСОБА_1 . Крім того, у заяві не зазначено та до заяви не долучено і будь-якої заяви-вимоги про сплату наявної заборгованості.

Крім того, до заяви заявником не надано належних та допустимих доказів, як і не зазначено у самій заяві, належності відповідачу на праві власності квартири за адресою АДРЕСА_1 , з приводу утримання якої виник спір; чи відповідач є одноособовим власником вказаної квартири, чи є інші співвласники квартири, чи є відповідач наймачем квартири, якщо так, то на якій правові підставі.

При цьому, суд зауважує, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є відкритою та загальнодоступною.

Для фізичних та юридичних осіб інформація за об`єктом нерухомого майна та суб`єктом речового права надається в електронній формі через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України (https://minjust.gov.ua) за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи або в паперовій формі державним реєстратором.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за поданою заявою, оскільки заявником не доведено наявності договірних правовідносин саме з ОСОБА_1 , та відповідно права вимоги до неї про стягнення грошової заборгованості, не надано доказів, що підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою заявою в порядку, вставленому цим розділом, після усунення недоліків, або ж подання позовної заяви в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу із боржника ОСОБА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк