Номер провадження: 22-ц/813/5276/21
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого: Гірняк Л.А.,

Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.

при секретарі: Ющак А.Ю.

Представника позивача ОСОБА_1 .

Представника відповідача Головко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_4

-про витребування майна з чужого володіння,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПРОЦЕДУРА:

В вересні 2020 року до Київського районного суду м. Одеси звернулась представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Бєлогуб Марія Вікторівна з позовом до ОСОБА_2 про витребування на їх користь, як власника, Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 на підставі ст. 387,388 ЦК України, у зв`язку із тим що зазначена частина квартири вибула з її власності на підставі рішення суду, яке було скасоване, а у подальшому перейшло до власності відповідача на підставі договору дарування.

Одночасно із позовною заявою представник позивача подав до районного суду клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування своєї заяви представник позивача - адвокат Бєлогуб М.В. посилався на те, що оскільки заявлено позовні вимоги майнового характеру, предметом яких є 1/2 частини квартири, яка має значну вартість, суд має застосувати заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.09.2020 року задоволено заяву представник позивача адвоката Бєлогуб М.В. про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_4 , про витребування на користь позивача, як власника, Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Накладено арешт на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

22.10.2020 року ОСОБА_2 не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить її скасувати та у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ч.2 ст. 372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за її відсутності.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Заявник в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Посилається на те, що в ухвалі не наведено посилань про те, що існують дійсні обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження відповідачем 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 на користь третіх осіб.

Зазначає, що потенційна можливість відчуження такого майна добросовісним набувачем не є достатньою законною підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

Факт дружби між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розумінні приписів ст.ст. 149, 263 ЦПК України не є підставою для забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29.09.2020 - без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та привести до необхідності залучення нових учасників справи зі зміною вимог, що в свою чергу ускладнить ефективний захист порушеного права ОСОБА_3

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 районний суд виходив з того, що у випадку відчуження такого майна набувачем може істотно ускладнити рішення суду та привести до необхідності залучення нових учасників справи зі зміною вимог, що ускладнить ефективний захист порушеного права позивача.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з таким судженням суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачено частиною 1 статті 150 ЦПК України; відповідно до положень даної норми процесуального права позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову, підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, надалі Постанова).

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Відповідно до п. 4 Постанови суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підстави для забезпечення позову передбачено статтею 149 ЦПК України.

В порядку ст. 150 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є майновий спір щодо витребування Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , яке вибуло з володіння власника не з її волі, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що неприйняття заходів забезпечення позову, може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.05.2021 року

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: О.С.Комлева

С.М. Сегеда