Провадження №2/263/880/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області Томілін О.М., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 , про витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 , про витребування майна із чужого незаконного володіння.

11.05.2021р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Томіліна О.М., яка мотивована тим, що її невістка, колишня дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4 є працівником Жовтневого райсуду м.Маріуполя, та остання з її сином ОСОБА_3 перебувають у добрих відносинах, спільно виховують двох дітей, мають певні економічні зв`язки, ОСОБА_3 оплачує проживання ОСОБА_4 та їх спільних дітей, навчання та лікування дітей тощо, тому вона має сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 8 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

В даному випадку з урахуванням обставин справи за ініціативою суду питання про відвід судді було призначено до розгляду у судовому засіданні 14.05.2021 з повідомленням учасників справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви про відвід були повідомлені належним чином, причину неявки не повідомили.

Вирішуючи питання про відвід судді, суд виходить з наступного.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Тобто, окрім прямо визначених підстав для відводу, самовідводу судді, передбачених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, відвід судді може бути заявлений й з інших підстав (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України). У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості необхідно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII) зазначив, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

В даному випадку заява ОСОБА_1 про відвід судді Томіліна О.М. мотивована тим, що її невістка, колишня дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4 є працівником Жовтневого райсуду м.Маріуполя, та остання з її сином ОСОБА_3 перебувають у добрих відносинах, спільно виховують двох дітей, мають певні економічні зв`язки, ОСОБА_3 оплачує проживання ОСОБА_4 , дітей, навчання та лікування дітей, тому вона має сумніви в неупередженості судді.

Однак, раніше до суду надходила заява ОСОБА_3 про відвід судді Томіліна О.М., яка була мотивована тим, що його колишня дружина ОСОБА_4 , з якої він перебуває у складних та напружених відносинах, є працівником Жовтневого райсуду м.Маріуполя, тому він має сумніви в неупередженості судді. В задоволенні вказаної заяви ухвалою суду від 12.04.2021 було відмовлено. Суд виходив з того, що само по собі суб`єктивне негативне ставлення ОСОБА_3 до своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , тобто, особи, яка на даний час не перебуває в родинних відносинах з ОСОБА_3 , та яка є працівником суду, не може бути підставою для сумнівів в неупередженості судді.

Тобто, вищевказані заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_1 містять суперечливі та взаємовиключні обставини. З метою з`ясування об`єктивної думки та позиції ОСОБА_3 з даного приводу, він був викликаний в судове засідання для надання особистих пояснень, проте в судове засідання не з`явився та особистих пояснень, підтверджень або спростувань фактів, викладених у заяві ОСОБА_1 , не надав.

Таким чином, на даний час, на думку суду сумніви щодо безсторонності судді Томіліна О.М., висловлені ОСОБА_1 , об`єктивно не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 40, 252-253 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Томілін О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 , про витребування майна із чужого незаконного володіння - необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Томілін О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 , про витребування майна із чужого незаконного володіння до канцелярії суду для вирішення питання про відвід судді в порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Томілін