_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/994/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі Грабовій Т.П.

за участтю представника позивача адвоката Кохан А.В.

представників ОСББ «Вільямса 59Д» - Варічевої Р.В., адвоката Доніна С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» до ОСОБА_1 , 3-я особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» про стягнення заборгованості за оплату житлово комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за отримані, однак не сплачені житлово-комунальні послуги у квартирі АДРЕСА_1 у розмірі 8 982 грн. 18 коп. (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні вісімнадцять копійок), з якої заборгованість: за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 30.06.2017 р. по 30.03.2018 р. у розмірі 1 926 грн 22 коп., за послуги з опалення з 31.10.2017 р. по 30.03.2018 р. у розмірі 5 399 грн. 46 коп., інфляційні втрати у розмірі 1071 грн. 39 коп., 3% річних, нараховані на суму заборгованості у розмірі 585 грн. 11 коп. та судових витрат 2 102 грн. 00 коп. При цьому позивач посилається на те, що з 2011 року по березень 2018 року надає житлово-комунальні послуги мешканцям зазначеного будинку, правомірність надання яких було предметом судових спорів, якими було визначено правомірність надання послуг саме кооперативом. Відповідач не сплачував грошові кошти за отримані послуги в період з 30.06.2017 року до 30.03.2018 року (момент передачі будинку в управління третій особі), в наслідок чого створилась заборгованість, з позовом про стягнення якої звернувся кооператив.

Відповідач до судового засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, також надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на відсутність права у кооперативу на стягнення грошових коштів, з огляду на те, що в будинку АДРЕСА_2 у 2016 році було створено ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д», а рішенням Господарського суду Одеської області від 03 квітня 2017 року, кооператив було зобов`язано передати будинок в управління (баланс) ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д», а також всю технічну документацію, саме від набрання рішенням законної сили відповідач вважає, що кооператив втратив право на надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинку

АДРЕСА_3 особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача представник ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що фактично з моменту створення ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д» та відмови від добровільної передачі об`єднанню будинку в управління (на баланс), кооператив продовжуючи надавати послуги мешканцям будинку діяв не в межах закону, а отже на свій ризик, а тому відповідно не має права на стягнення заборгованості за період з 2017 року по березень 2018 року включно. Також, представник зазначив, що газопостачання до будинку АДРЕСА_2 подавалось НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», на підставі договору постачання природного газу №8140/1718-ТЕ-23 від 23.10.2017 року, укладеного з ОК «МЖСТ «ДОМ», на підставі зазначеного договору, у ОК «МЖСТ ДОМ» виник борг, за наслідком чого 12.10.2018року між ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д», ОК «МЖСТ ДОМ» та НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» було укладено договір про переведення боргу за №7500/18-23/ТЕ на суму 838057,59 грн., яка була сплачено ОСББ «Вільямса 59-Д». За наслідком чого представник третьої особи стверджує, що позивач втратив право на стягнення заборгованості зі сплати заборгованості з наданих послуг з опалення. Також об`єднання посилається, на те, що саме ОСББ надавало мешканцям, зокрема відповідачу житлово комунальні послуги за оскаржуваний період.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні,ОК «МЖСТ ДОМ» за організаційно-правовою формою є обслуговуючим кооперативом та надавало житлово-комунальні послуги мешканцям багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до положень чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про кооперацію» Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», рішень Загальних Зборів його членів, затверджених тарифів кооперативу, а також забезпечує утримання вказаного будинку і споруд та прибудинкової території до нього відповідно до Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, - затвердженого постановою КМУ від 20.05.2009 р. № 529.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію», обслуговуючий кооператив (яким є ОК «МЖСТ ДОМ») - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про кооперацію», ОК «МЖСТ ДОМ» діє на підставі Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», затвердженого рішенням установчих зборів учасників Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» від 08 січня 2011 р.

Згідно з п. 1.4 Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», кооператив діє на засадах самофінансування, у тому числі у вільно конвертованій валюті, володіє майном, виступає від свого імені у цивільному обігу, має право від свого імені укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права і нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем у загальному, господарському, адміністративному та третейському суді, володіє іншими правами, наданими законодавством України та міжнародними договорами для юридичних осіб.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про кооперацію», до компетенції загальних зборів членів кооперативу відносяться, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу.

Відповідно до п. 5.3.3 Статуту ОК «МЖСТ ДОМ», одним із виключних видів некомерційної господарської діяльності Кооперативу є обслуговування інфраструктури об`єктів будівництва та управління ними.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем житлово-комунальних послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Як встановлено у судовому засіданні, та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою № 223838770 від 14.09.2020 року (т.1, а.с.25).

Отже, відповідач ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ОК «МЖСТ ДОМ» в силу того, що він є власником вказаної квартири АДРЕСА_4 .

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03 квітня 2017 року зобов`язано ОК "МЖСТ ДОМ" передати в управління (на баланс) ОСББ "ВІЛЬЯМСА 59Д" багатоквартирний житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з документацію: 1) Щодо технічного стану об`єкта, у тому числі: план земельної ділянки з усіма будинками та спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998 N 56, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.06.1998 за N 393/2833 та рішенням про відведення земельної ділянки під забудову; технічні паспорти на житловий будинок та паспорт земельної ділянки; проектно-кошторисну документацію та виконавчі креслення на кожний будинок та споруду об`єкта, щодо підключення об`єкту до мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо; акт технічного стану об`єкта на момент приймання-передачі; схеми внутрішньобудинкових мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо; виконавчі креслення контурів заземлення (для споруд, які мають заземлення); проектно-кошторисну документацію на котельню, технічні паспорти котельні та котельного господарства, котлові книги та книги обліку розходу газу, води, електроенергії, акти виконання робіт з обслуговування та ремонту обладнання котельні, виконавчі креслення підключення котельні до мереж централізованого постачання холодної та водовідведення, газо- та електропостачання, тощо; паспорти ліфтового господарства; кошториси, описи робіт з поточного та капітального ремонту; акти технічного огляду; журнали заявок мешканців об`єкта; протоколи виміру опору ізоляції електромереж;- протоколи огляду системи вентиляції; 2) Щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об`єктом; - обліку мешканців об`єкта, а також власників, співвласників окремих приміщень об`єкта, які у ньому не мешкають; правовідносин попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, з юридичними або фізичними особами у сфері надання та оплати житлово-комунальних послуг, найму, оренди та користування приміщеннями об`єкта; планових заходів за попередній та на поточний роки, необхідних для утримання об`єкта відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та для збереження належного технічного стану будівельних елементів, конструкцій та мереж об`єкта.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27 червня 2017 року рішення Господарського суду Одеської області від 03 квітня 2017 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26 жовтня 2017 року вказану постанову Одеського апеляційного господарського суду залишено без змін.

Відповідно до акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини в управління від 30 березня 2018 року, багатоквартирний житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 передано з балансу ОК "МЖСТ ДОМ" на баланс ОСББ "Вільямса 59-Д".

Отже, в період до передачі з балансу ОК "МЖСТ ДОМ" на баланс ОСББ "Вільямса 59-Д" багатоквартирного будинку, тобто до 30 березня 2018 року, вказаний житловий комплекс перебував на балансі ОК "МЖСТ ДОМ", а тому оплата житлово-комунальних послуг повинна була проводитись саме ОК "МЖСТ ДОМ".

Докази на підтвердження того, що надання послуг до березня 2018 року включно здійснювалось іншим суб`єктом відповідачем до суду не наддавались.

Фактично між кооперативом та ОСОБА_1 не було укладено письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, однак враховуючи докази отримання послуг боржником, це не є підставою для його звільнення від сплати.

Відповідно до положень ч.1 ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Зі змісту норм ст. ст.20,21 зазначеного Закону, споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

В постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі N 6-59цс13, зазначено, що п.1 ч.1 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2001 N 1875-IV передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2019 року у справі N686/14833/15 відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як зазначив ВСУ, зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов`язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якій кореспондується право вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст.625ЦК України, що встановлює обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Відповідно до положень викладених у п.10 ч.3ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи ОСОБА_1 не сплачував вартість спожитих житлово-комунальних послуг, які надавав в спірний період ОК «МЖСТ ДОМ», в результаті чого виникла заборгованість в загальному розмірі 8 982 грн. 18 коп. (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні вісімнадцять копійок), з якої заборгованість: за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 30.06.2017 р. по 30.03.2018 р. у розмірі 1 926 грн 22 коп., за послуги з опалення з 31.10.2017 р. по 30.03.2018 р. у розмірі 5 399 грн. 46 коп., інфляційні втрати у розмірі 1071 грн. 39 коп., 3% річних, нараховані на суму заборгованості у розмірі 585 грн. 11 коп.

Також, суд звертає увагу, що з аналізу змісту Розрахунку заборгованості № 104/20 від 31.08.2020 року та пояснень представника позивача в судовому засіданні, вбачається, що розрахунок заборгованості фактично здійснений по 06.03.2018 року, однак помилково в графі «Дата» зазначено не 06.03.2018 а 30.03.2018, враховуючи, що сума розрахунків заборгованості незмінна, а отже і предмет позову не змінюється.

Отже, враховуючи, що після набрання законної сили рішенням господарського суду Одеської області, а саме з 26 жовтня 2017 року та до складення 30 березня 2018 року актів прийому-передачі житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 59-Д, вказаний житловий комплекс перебував на балансі ОК «МЖСТ ДОМ», оплата наданих комунальних послуг за період з 31 жовтня 2017 року по 30 березня 2018 року та наданих послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 31 серпня 2017 року по 30 березня 2018 року повинна здійснюватися на рахунок відповідача.

Доказів того, що відповідачем сплачена заборгованість за надані ОК «МЖСТ ДОМ» послуги, що надавалися з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 30 червня 2017 року по 30 березня 2018 року та послуги з опалення, водопостачання та водовідведення за період з 31 жовтня 2017 року по 30 березня 2018 року матеріали справи не містять.

Щодо наявності у ОК «МЖСТ ДОМ» підстав для стягнення вищевказаної суми заборгованості за період з 30.06.2017 року по 30.03.2018 року судом зазначається наступне.

Відповідно до акту вилучення та передачі майна стягувачу, багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_2 , було передано з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «Вільямса 59-Д» лише 06.03.2018 року.

Отже, в період до передачі з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «Вільямса 59-Д» багатоквартирного будинку, тобто до 06.03.2018 року, вказаний житловий комплекс перебував на балансі ОК «МЖСТ ДОМ», а тому оплата житлово-комунальних послуг повинна була проводитись саме ОК «МЖСТ ДОМ».

Докази на підтвердження того, що надання послуг в період 30.06.2017 року по 06.03.2018 року здійснювалось іншим суб`єктом учасниками провадження до суду не надавались, у зв`язку з чим відповідні доводи третьої особи не приймаються.

23.10.2017 року між АТ НАК «Нафтогаз України» та ОК «МЖСТ ДОМ» укладено Договір № 8140/1718-ТЕ-23 (далі - Договір від 23.10.2017).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Договору від 23.10.2017 постачальник (Позивач) зобов`язався поставити споживачеві (ОК «МЖСТ ДОМ») у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Згідно із пунктами 2.1, 3.7 Договору від 23.10.2017 року постачальник передає споживачу з 01.10.2017 по 31.03.2018 (включно) природний газ орієнтованим обсягом до 895 тис. куб. м., у тому числі по місяцях (тис. куб. метрів): 100 тис. куб. м. - жовтень, 175 тис. куб. м. - листопад, 190 тис. куб. м. - грудень, 160 тис. куб. м. - січень, 150 тис. куб. м. - лютий, 120 тис. куб. м. - березень. Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Пунктом 6.1 Договору від 23.10.2017 року встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100 - відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3 цього договору укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

Між АТ НАК «Нафтогаз України» та ОК «МЖСТ ДОМ» складено та підписано Акти приймання-передачі природного газу на загальну суму 2 086 083,44 грн., а саме:

від 30.10.2017 за жовтень 2017 року на суму 99 025,82 грн.;

від 30.11.2017 за листопад 2017 року на суму 434 170,51 грн.;

від 31.12.2017 за грудень 2017 року на суму 488 077,85 грн.;

від 31.01.2018 за січень 2018 року на суму 563 435,45 грн.;

від 28.02.2018 за лютий 2018 року на суму 501 373,81 грн.

ОК «МЖСТ ДОМ» частково сплачено НАК «Нафтогаз України» за поставлений газ у розмірі 489 025,83 грн., що підтверджується випискою Операцій за ОК «МЖСТ ДОМ».

Отже, заборгованість ОК «МЖСТ ДОМ» за Договором від 23.10.2017 становила розмірі суму у розмірі 1 597 057,61 грн. (2 086 083,44 - 489 025,83 = 1 597 057,61).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 у справі №916/3484/16, яке набрало законної сили 27.06.2017 року та в подальшому було залишено без змін постановою Верховного Суду від 26.10.2017 року, зобов`язано ОК «МЖСТ ДОМ» передати в управління (на баланс) ОСББ «Вільямса 59Д» багатоквартирний, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з документацію.

12.10.2018 року між АТ НАК «Нафтогаз України» (Кредитор), ОК «МЖСТ ДОМ» (Первісний боржник) та ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» (новий боржник) укладено Договір про переведення боргу № 7500/18-23/ТЕ на підставі статей 520-523 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Договору про переведення боргу від 12.10.2018 № 7500/18-23/ТЕ за ним за згодою Кредитора Первісний боржник переводить на Нового боржника свій борг, який виник у Первісного боржника перед Кредитором за Договором постачання природного газу від 23.10.2017 № 8140/1718-ТЕ-23 (Зобов`язання), укладений між Первісним боржником та Кредитором, а Новий боржник приймає на себе борг Первісного боржника у цьому Зобов`язанні та змінює Первісного боржника у Зобов`язанні. Сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на Нового боржника, станом на момент укладення даного Договору дорівнює 838 057,59 грн.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору про переведення боргу від 12.10.2018 року № 7500/18-23/ТЕ передбачено, що за ним до Нового боржника переходять обов`язки Первісного боржника щодо сплати суми боргу, що встановлена у пункті 2.1 статті 2 цього Договору, а також штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням Первісним боржником своїх зобов`язань за Договором постачання природного газу від 23.10.2017 року № 8140/1718-ТЕ-23. Новий боржник зобов`язується перерахувати грошові кошти у сумі, зазначеній у п. 2.1 статті 2 цього Договору, в порядку та на умовах, визначених Договором постачання природного газу від 23.10.2017 № 8140/1718-ТЕ-23.

Згідно із пунктом 4.1 Договору про переведення боргу від 12.10.2018 року № 7500/18-23/ТЕ Новий боржник несе відповідальність за прострочення Зобов`язання у розмірах, передбачених Договором постачання природного газу від 23.10.2017 року № 8140/1718-ТЕ-23.

Отже, борг ОК «МЖСТ ДОМ» перед АТ НАК «Нафтогаз України» за Договором постачання природного газу від 23.10.2017 № 8140/1718-ТЕ-23 був розподілений наступним чином: ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-К» - 659 000,00 грн. або 44,02 %, та ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» - 838 057,59 грн. або 55,98 %.

Судом встановлено, що ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-К» сплатило свою частину заборгованості за Договором постачання природного газу від 23.10.2017 № 8140/1718-ТЕ-23 на підставі Договору про переведення боргу від 10.07.2018 № 8283/18-23/ТЕ у повному обсязі.

ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59Д» сплатило свою частину заборгованості за Договором постачання природного газу від 23.10.2017 №8140/1718-ТЕ-23 на підставі Договору про переведення боргу від 12.10.2018 №7500/18-23/ТЕ у повному обсязі, що банківськими виписками, а саме:

138 057,59 грн. - 16.10.2018;

200 000,00 грн. - 17.10.2018;

200 000,00 грн. - 17.10.2018;

100 000,00 грн. - 18.10.2018 року.

Зазначені обставини встановлені рішенням господарського суду Одеської області від 23.01.2020 року по справі №916/2068/19, яке набрало законної сили, а відтак зазначені обставини у відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають. Вказаним рішенням суду відмовлено в задоволенні зустрічного позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Вільямса 59Д" до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Обслуговуючого кооперативу "МЖСТ "ДОМ" про визнання недійсним Договору про переведення боргу від 12.10.2018 № 7500/18-23/ТЕ.

Ухвалюючи рішення в цій частині, суд дійшов до висновку, що ОСББ «Вільямса 59Д» не доведено укладення оспорюваного Договору про переведення боргу від 12.10.2018 № 7500/18-23/ТЕ на вкрай невигідних для себе умовах.

Відсутність ознайомлення з умовами основного договору - Договору постачання природного газу від 23.10.2017 № 8140/1718-ТЕ-23 само по собі не є вкрай невигідною умовою Договору про переведення боргу від 12.10.2018 № 7500/18-23/ТЕ. І навіть ця обставина, на яку посилається ОСББ «Вільямса 59Д» не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи. Більше того, зміст пунктів 3.1, 4.1 Договору про переведення боргу від 12.10.2018 № 7500/18-23/ТЕ свідчить про обізнаність ОСББ «Вільямса 59Д» з умовами Договору постачання природного газу від 23.10.2017 № 8140/1718-ТЕ-23. Це також стосується й штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, обов`язок зі сплати яких у розмірах та порядку, встановленому основним договором, взяло на себе ОСББ «Вільямса 59Д».

Неналежне виконання або невиконання ОК «МЖСТ ДОМ» умов пункту 3.3 Договору про переведення боргу від 12.10.2018 № 7500/18-23/ТЕ також не свідчить про встановлення для ОСББ «Вільямса 59Д» вкрай невигідних умов.

Отже, за висновками суду вказано, що ОСББ не доведено існування тяжких обставин, вкрай невигідних умов та причинно-наслідкового зв`язку між наведеними ОСББ «Вільямса 59Д» обставинами та укладанням спірного договору як складових елементів, необхідних для визнання правочину недійсним в силу приписів статті 233 Цивільного кодексу України.

Приймаючи вищезазначені висновки суду під час розгляду справи №916/2068/19, суд вважає безпідставними та необґрунтованими посилання третьої особи про існування непереборних обставин, які зумовили укладення вищевказаного договору про переведення боргу від 12.10.2018 № 7500/18-23/ТЕ, на вкрай невигідних умовах.

Враховуючи, зазначене вище, судом приймаються посилання сторони позивача, що частина мешканців будинку АДРЕСА_2 , враховуючи перехідний період обслуговування будинку, почала сплачувати кошти безпосередньо на рахунки ОСББ «Вільямса 59Д» за період наданих послуг кооперативом, однак АТ НАК «Нафтогаз України» виставив рахунок на оплату заборгованості обслуговуючому кооперативу ОК «МЖСТ ДОМ». Через те, що ОК «МЖСТ ДОМ» не отримував коштів від мешканців, він не мав можливості для оплати боргу, тому укладення оспорюваного Договору про переведення боргу від 12.10.2018 № 7500/18-23/ТЕ та Договору про відступлення права вимоги від 05.07.2018 року № 17/9/18 було результатом вільного волевиявлення та консенсусу сторін, який дозволив Сторонам вирішити ситуацію в правовому полі, фактично не припиняючи обслуговування будинку вже об`єднанням.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, між ОК «МЖСТ ДОМ» та ОСББ «Вільямса 59Д» був укладений Договір про відступлення права вимоги від 05.07.2018 року №17/9/18, відповідно до якого, ОК «МЖСТ ДОМ» відступило ОСББ «Вільямса 59Д» право вимоги за спожиті житлово-комунальні послуги власниками (володільцями) квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 , перелік яких визначений у Додатку №1 до даного Договору на загальну суму 899 115,91 грн.

Досліджуючи вищезазначений Додаток №1 вбачається, що право вимоги до боржника - ОСОБА_1 не передавалось.

Отже, вбачається, що після набрання законної сили рішення господарського суду Одеської області по справі №916/3484/16, а саме з 26.10.2017 року та до складення 06.03.2018 року актів прийому-передачі житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2 , вказаний житловий комплекс перебував на балансі ОК «МЖСТ ДОМ», оплата наданих послуг з опалення за період з 31.10.2017 року по 06.03.2018 року та наданих послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 30.06.2017 року по 06.03.2018 року повинна здійснюватися на рахунок позивача.

Також доказами того факту, що до 06.03.2018 року будинок АДРЕСА_2 перебував в управлінні (балансі) кооперативу, а й відповідно послуги надавались саме кооперативом в період до 06.03.2018 року свідчить наступні документи, які підписані головою ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д» Варічевою Р.В., а отже обставини є такими, що визнанні ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д»:

1. Акт звірки показань лічильників електроенергії, що знаходяться у будинку АДРЕСА_2 між ОК «МЖСТ «ДОМ» та ОСББ «Вільямса 59 Д» від 24.03.2018, у відповідності до п. 3 якого: «Сторони також погоджують, що починаючи з 24.03.2018 р. за адресою АДРЕСА_2 по усім показанням, що перевищують вищенаведені у таблиці, електроенергію споживає саме ОСББ «Вільямса 59Д», та саме ОСББ «Вільямса 59Д» бере на себе зобов`язання укласти договори із постачальниками послуг щодо надання електроенергії та зобов`язується самостійно сплачувати за спожиту електроенергію починаючи з 24.03.2018р. безпосередньо постачальнику електричної енергії.»

2. Угода про забезпечення електропостачання будинку АДРЕСА_2 від 31.05.2018 року, у відповідності до п. 4 якої:

«Підписанням даної Угоди, Сторони посвідчують, що укладення Договорів поруки носить формальний характер та не відповідає дійсним обставинам, з огляду на те, що фактично електричною енергією для задоволення потреб будинку та здійснення обслуговування останнього з 06.03.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 користується ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-Д». ОК «МЖСТ ДОМ» не користується електричною енергію та не обслуговує будинок АДРЕСА_2 з 06.03.2018 року.»

Відповідно суд приходить до висновку, що станом до 06.03.2018 року електричною енергію для потреб обслуговування будинку користувався саме кооператив, а отже саме кооператив надавав мешканцям будинку відповідні житлово-комунальні послуги.

3.Акт звірки показань приладів обліку водопостачання, що знаходяться у будинку АДРЕСА_2 між ОК «МЖСТ ДОМ» та ОСББ «Вільямса 59-Д» від 26.04.2018 року, у відповідності до п. 3 якого: «Сторони також погоджують, що починаючи з 24.03.2018 р. за адресою АДРЕСА_2 по усім показанням, що перевищують вищенаведені у п.1 цього Акту, послуги водопостачання та водовідведення фактично отримує ОСББ «Вільямса 59Д», тому ОСББ «Вільямса 59Д» бере на себе зобов`язання укласти договір із постачальником послуг щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення та зобов`язується здійснювати оплату за фактично отриманні послуги з водопостачання та водовідведення починаючи з 24.03.2018 р. безпосередньо постачальнику води та водовідведення.».

Отже, суд приходить до висновку, що саме кооператив до 06.03.2018 року включно надавав житлово-комуанльні послуги мешканцям будинку АДРЕСА_2 , доказів зворотного матеріали справи не містять, а отже позивач належними та допустимими доказами довів наявність правових підстав для звернення з позовною заявою про стягнення грошових коштів за несплачену вартість житлово-комунальних послуг.

Аналогічної позиції в справах в яких позивачем є ОК «МЖСТ ДОМ», а відповідачами є інші мешканці боржники будинку АДРЕСА_2 , колегії Одеського апеляційного суду прийшли до аналогічних висновків, зокрема в Постанові від 06 серпня 2021 року по справі № 947/23821/20 (головуючий Колеснікова Г.Я.,судді Вадовська Л.М., Сєвєрова Є.С.), Постанова від 22.11.2021 року по справі 947/5352/20 (головуючий Погорєлова С.О. судді Таварткіладзе О.М., судді Князюка О.В.).

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначене положення кореспондується частиною 3 статтею 12 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При таких обставинах суд прийшов до висновку про задоволення позову частково, а саме в частині стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 8 982 грн. 18 коп. за період з 30.06.2017 р. по 06.03.2018 р.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат зі сплати судового збору підлягає 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12,13, 76-83, 141, 263-265, 273, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» (місцезнаходження: 65122, м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 59-Д; ; розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», код банку 380805) заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 8 982 грн. 18 коп. (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дві гривні вісімнадцять копійок), з якої заборгованість: за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 30.06.2017 р. по 06.03.2018 р. у розмірі 1 926 грн. 22 коп., за послуги з опалення з 31.10.2017 р. по 06.03.2018 р. у розмірі 5 399 грн. 46 коп., інфляційні втрати у розмірі 1071 грн. 39 коп., 3% річних, нараховані на суму заборгованості у розмірі 585 грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ ДОМ» (місцезнаходження: 65122, м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 59-Д; ; розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», код банку 380805) витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено та підписано 09.12.2021 року.

Суддя Огренич І. В.