Справа №:206/3641/20
Провадження №: 2/755/4547/21
УХВАЛА

про передачу позовної заяви за підсудністю

"27" травня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13 серпня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передано за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями 24 травня 2021 року заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

У поданій позовній заяві позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 4485.

Вирішуючи питання про визначення територіальної підсудності даного позову, суд дійшов таких висновків.

У позовній заяві позивач зазначає, що позов пред`явлено до Самарського районного суду міста Дніпропетровська, в порядку частини п`ятої статті 28 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання споживача.

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13 серпня 2021 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва за місцезнаходженням приватного виконавця Клітченко О.А. (м. Київ, вул. Р. Окіпної, 4, корп. А, оф. 35).

Відповідно до частини дванадцятої статті 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

З аналізу даної норми закону вбачається, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є місце вчинення виконавчих дій, а не місцезнаходження державного/приватного виконавця чи місце відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться межах юрисдикції Самарського районного суду м. Дніпропетровськ та не належить до юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва.

З матеріалів справи також вбачається, що 21 липня 2020 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. розпочато процедуру звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід від особи, якою є Управління державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Дніпра, , адреса місця реєстрації: м. Дніпро, просп. Самарський р-н, вул. 20 років Перемоги,

буд. 51, що відноситься до територіальної юрисдикції Самарського районного суду міста Дніпропетровська.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

В даному випадку, враховуючи положення частини дванадцятої статті 28 ЦПК України та статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» справа не належить до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва, оскільки місцем виконання виконавчого напису є місце проживання боржника, місце його роботи або місцезнаходження майна (в даному випадку), але не місцезнаходження приватного виконавця.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до частини першої статті8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з частиною першою статті 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 23ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378ЦПК України).

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада

1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розгядати конкретну справу.

Таким чином, визначаючи підсудність даного позову за частиною дванадцятою статті 28 ЦПК України, яка з врахуванням положень статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та правової позиції Верховного Суду, визначається місцем реєстрації боржника, місцем роботи та місцезнаходженням майна, та не визначається за місцезнаходженням приватного виконавця, суд дійшов висновку, що дана позовна заява територіально не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва.

Приймаючи до уваги ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська

від 13 серпня 2021 року, з метою недопущення спору про підсудність, передбаченого статтею 32 ЦПК України, суд визначає підсудність даного позову в порядку частини другої статті 27 ЦПК України

Згідно із частиною другою статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідачем у даній справі вказано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 14, оф. 301), що належить до меж Печерського району міста Києва.

Таким чином, за загальним правилом підсудності даний позов територіально підсудний Печерському районному суду міста Києва.

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене вище, з метою дотримання принципу об`єктивності у визначенні підсудності конкретних категорій справ, з метою недопущення спору між судами про підсудність, суд визначає підсудність даного позову відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України за місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», а тому даний позов підлягає передачі за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передати за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (01601, м. Київ,

вул. Володимирська, 15).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Дніпровський районний суд міста Києва.

Суддя О.О. Хромова