ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/899/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/45/21 Категорія: 311000000 Сивухін Г. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач виконавчий комітет Канівської міської ради Черкаської області; Канівський міський голова Черкаського району Черкаської області Ренькас Ігор Олександрович;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник виконавчого комітету Канівської міської ради адвокат Бовшик Микола Юрійович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника виконавчого комітету Канівської міської ради адвоката Бовшика Миколи Юрійовича на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, Канівського міського голови Черкаського району Черкаської області Ренькаса Ігоря Олександровича про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що розпорядженням Канівського міського голови Черкаського району Черкаської області №9-к від 05 січня 2021 року її звільнено з посади статистика управління документообігу апарату виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області 06 січня 2021 року у зв`язку зі скороченням штатної чисельності.

Вважає дане розпорядження таким, що прийнято з порушенням норм трудового законодавства, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню з поновленням її на займаній посаді та стягненням на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вказує, що виконавчим комітетом Канівської міської ради Черкаської області не дотримано вимоги щодо запропонування позивачу, як працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. Її не було персонально попереджено про наступне вивільнення за 2 місяці.

Просила суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Канівського міського голови Черкаського району Черкаської області №9-к від 05 січня 2021 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити її на посаді статистика управління документообігу апарату виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області; стягнути з виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 06 січня 2021 року по день постановлення судового рішення у даній справі.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Канівського міського голови Черкаського району Черкаської області №9-к від 05 січня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді статистика управління документообігу апарату виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області.

Стягнуто з виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 07 січня 2021 року по 04 березня 2021 року, що становить 14105,20 грн.

В частині позовних вимог, пред`явлених до Канівського міського голови Черкаського району Черкаської області ОСОБА_2 , відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду обґрунтоване тим, що відповідачем виконавчим комітетом Канівської міської ради не надано належних доказів, які б засвідчували факт надання позивачці персональних пропозицій про усі наявні протягом строку попередження вакантні посади (із зазначенням, яка саме посада пропонується, що входить до кола посадових обов`язків працівника, розмір оплати праці, тощо) та відповідно пропозиції позивачу іншої роботи, а також відмови ОСОБА_1 від цих пропозицій.

Суд прийшов до висновку, що відповідачем порушено вимоги статті 49-2 КЗпП України при звільненні позивача з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, тому розпорядження міського голови № 9-к від 05 січня 2021 року слід визнати незаконним та скасувати, а ОСОБА_1 поновити на роботі.

При розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд вказав, що оскільки позивача було звільнено з роботи 06 січня 2021 року, що є останнім днем роботи, розрахунок періоду вимушеного прогулу необхідно обраховувати з наступного дня після звільнення 07 січня 2021 року.

Також суд вказав, що оскільки позивач перебувала у трудових відносинах саме з виконавчим комітетом Канівської міської ради, а не з Канівським міським головою, позовні вимоги в частині вимог до Канівського міського голови задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник виконавчого комітету Канівської міської ради адвокат Бовшик Микола Юрійович подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2021 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі вказує, що звільнення позивача відбулось відповідно до закону, оскільки всі працівники, в тому числі і позивач, були попереджені про можливу реорганізацію, ротацію кадрів та вивільнення працівників, свідченням чого є розпорядження № 537 від 05 листопада 2020 року, де на звороті всі працівники поставили підпис про ознайомлення.

Зазначає, що ОСОБА_1 було запропоновано інші посади на її вибір, але вона відмовилась, про що теж було складено відповідний акт.

Вказує, що поновити позивача на попередній посаді на час винесення оскаржуваного рішення було неможливо у зв`язку із прийняттям рішення Канівської міської ради № 3-8 від 23 грудня 2020 року «Про затвердження структури і загальної чисельності штатів виконавчих органів Канівської міської ради на 2021 рік» і посада статистика управління документообігу апарату виконавчого комітету Канівської міської ради об`єднаної територіальної громади на той час була відсутня у штатному розписі виконавчого комітету Канівської міської ради.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 з часу поновлення на роботі навіть не з`являється до виконавчого комітету Канівської міської ради та не приступила до роботи.

У свою чергу виконавчий комітет Канівської міської ради зібрав позачергову сесію Канівської міської ради та прийняв рішення про внесення змін до штатного розпису, включивши посаду, яку обіймала ОСОБА_1 .

Вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції представником відповідача була надано акт від 06 листопада 2020 року про ознайомлення працівників із розпорядженням міського голови № 537-к від 05 листопада 2020 року «Про можливу ротацію працівників», в якому зазначено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ознайомлені з вказаним розпорядженням.

Також зазначає, що на час попередження позивача про можливе вивільнення 06 листопада 2020 року, не було затверджено та введено в дію новий штатний розпис, тому виконавчий комітет міг лише запропонувати ту вакантну посаду, яка буде затверджена сесією Канівської міської ради.

Лише після 23 грудня 2020 року виконавчий комітет міг запропонувати ту ж посаду, яку позивач обіймала або рівнозначну посаду, або іншу вакантну, яку за своїм фахом чи критеріями відповідала займаній, а в разі відмови звільнити.

Крім того, вказує, що враховуючи те, що до Канівської об`єднаної територіальної громади було приєднано села Пекарі, АДРЕСА_1 пройшли зміни в організації праці, а також у зв`язку з проведенням реорганізації посада статистика управління документообігу апарату виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області була виключена. ОСОБА_1 пропонувалось безліч посад, які були вакантні у виконавчому комітеті Канівської міської ради, проте, позивач відмовляється, мотивуючи це тим, що її невірно поновили.

Зазначає, що позивач працювала не у виконавчому комітеті Канівської міської ради, а в сільській раді с. Яблунів.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Заслухавши представника Канівської міської ради адвоката Бовшика М.Ю., який з`явився в судове засідання в режимі відеоконференції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане рішення суду відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог до Канівського міського голови Черкаського району Черкаської області Ренькас І.О. не оскаржується, тому відповідно до статті 367 ЦПК України не переглядається апеляційним судом.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 02 січня 2019 року було прийнято на посаду статистика управління документообігу апарату виконавчого комітету Канівської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, що підтверджується записом в її трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 15 березня 2001 року (а.с.6).

Відповідно до розпорядження Канівського міського голови №9-к від 05 січня 2021 року, ОСОБА_1 було звільнено з посади статистика управління документообігу апарату виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області 06 січня 2021 у зв`язку зі скороченням штатної чисельності на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, що також підтверджується записом у трудовій книжці позивача (а.с.5,6).

Відповідно до розпорядження Канівського міського голови №537-к від 05 листопада 2020 року, у зв`язку з підготовкою рішення про затвердження структури і загальної чисельності штатів виконавчих комітетів органів Канівської міської ради ОТГ Черкаської області на 2021, яке вступить у дію з 11 січня 2021 року, керівнику апарату виконавчого комітету Канівської міської ради, керівникам самостійних структурних підрозділів виконавчих органів Канівської міської ради ОТГ Черкаської області персонально попередити, в установленому порядку, працівників апарату, працівників структурних підрозділів про можливу реорганізацію підрозділів, ротацію кадрів та вивільнення працівників. Відділу організаційно-кадрової та інформаційної роботи надати звіт до Канівського міськрайонного центру зайнятості про вивільнення працівників (а.с.41).

Згідно змісту персонального попередження від 06 листопада 2020 року, що міститься в матеріалах справи (а.с.42) ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 КЗпП України. Повідомлено, що посаду, яку вона займає буде вивільнено. Роз`яснено, що після закінчення 2-х місячного терміну з моменту отримання цього персонального повідомлення, її буде призначено на посаду згідно штатного розпису, а в разі її відмови звільнено з роботи по п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

З акту комісії затвердженого Канівським міським головою від 06 листопада 2020 року вбачається, що на підставі розпорядження міського голови №537-к від 05 листопада 2020 року «Про можливу ротацію працівників» позивач ОСОБА_1 була ознайомлена з вказаним розпорядженням, про що свідчить її підпис (а.с.43).

Рішенням Канівської міської ради VIIІ скликання №3-8 від 23 грудня 2020 року вирішено затвердити структуру і загальну чисельність штатів виконавчих органів Канівської міської ради на 2021 рік. Виконавчому комітету Канівської міської ради привести структуру і загальну чисельність штатів у відповідність до цього рішення (а.с.57).

З акту комісії затвердженого Канівським міським головою від 06 січня 2021 року вбачається, що 06 січня 2021 року ОСОБА_1 у присутності членів комісії та депутата міської ради ОСОБА_4 було ознайомлено зі змістом оскаржуваного розпорядження міського голови №9-к від 05 січня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Отримавши завірену копію розпорядження міського голови про звільнення на руки остання відмовилася ставити власноручно підпис про ознайомлення. ОСОБА_1 було отримано її трудову книжку, про що було зроблено відповідний запис у Книзі обліку руху трудових книжок та вкладишів до них. Факт отримання трудової книжки на руки після звільнення ОСОБА_1 засвідчила власноручним підписом (а.с.65).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що відповідачем не надано доказів надання позивачці пропозицій вакантних посад при звільненні її з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на відповідних нормах закону та наданих сторонами доказах.

Так, однією із умов звільнення працівника на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є пропозиція наявних вакантних посад та відмова працівника від їх зайняття.

Представник відповідача Канівської міської ради адвокат Бовшик М.Ю., як у апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, вказував, що ОСОБА_1 пропонувались вакантні посади у виконавчому комітеті Канівської міської ради, однак, вона відмовилась від їх зайняття, мотивуючи свою відмову тим, що її невірно поновили на роботі, про що складено відповідний акт.

Разом з тим жодних доказів вказаних обставин відповідачем не надано, тому ці твердження є безпідставними.

Із матеріалів справи вбачається, що у виконавчому комітеті Канівської міської ради були вакантні посади, які могли бути запропоновані позивачці.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що лише після 23 грудня 2020 року виконавчий комітет міг запропонувати ту ж посаду, яку позивач обіймала або рівнозначну посаду, або іншу вакантну, яку за своїм фахом чи критеріями відповідала займаній, а в разі відмови звільнити, є обґрунтованими. Однак, таких дій до дня звільнення ОСОБА_1 з посади 06 січня 2021 року відповідачем вчинено не було.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем порушено порядок вивільнення працівників за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, встановлений статтею 49-2 КЗпП України, тому звільнення ОСОБА_1 з роботи не може вважатись законним.

Враховуючи наведене, суд прийшов до вірного висновку про необхідність скасування розпорядження Канівського міського голови № 9-к від 05 листопада 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлення позивачки на роботі.

Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується із визначенням судом першої інстанції розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 07 січня 2021 року по 04 березня 2021 року в сумі 14105,20 грн, оскільки він розрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Крім того, визначений судом розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу не оскаржується у апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги представника виконавчого комітету Канівської міської ради адвоката Бовшика Миколи Юрійовича без задоволення, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2021 року без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника виконавчого комітету Канівської міської ради адвоката Бовшика Миколи Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді

Повний текст постанови складений 04 червня 2021 року