Справа №463/760/21
Провадження №2/463/827/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Фурик Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача та просить стягнути збитки в порядку регресу в розмірі 5 040,41 грн., а також судові витрати в розмірі 9 189, 40 грн.

Позов мотивує тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «Захід-Холдінг» (надалі страхувальник), було укладено генеральний Договір №6-00 від 15.10.2019 року, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користування та розпорядженням транспортним засобом «Renault Logan» д.р.н. НОМЕР_1 .

04.11.2019 року в м. Львові о 08 год на вул. Стуса, 23 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «УАЗ» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Renault Logan» д.р.н. НОМЕР_1 - під керуванням ОСОБА_3 . В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки Renault Logan» д.р.н. НОМЕР_1 . Вина відповідача у скоєні вищезазначеного ДТП підтверджується постановою Личаківського районного суду м. Львова від 03.12.2019 р.

Відповідно до рахунків №М000005942 від 07.11.2019 та №РФ- від 15.11.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Logan» склала 34 989,58 грн. За заявою довіреної особи ТОВ «Захід-Холдінг», ПрАТ «СК «ВУСО» виконуючи свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту, здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 34 989,58 грн. Отже, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача. У свою чергу відповідальність винуватця ДТП, як водія транспортного засобу «УАЗ» д.р.н. НОМЕР_2 була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ААМ/976835 на момент ДТП в ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 29 949, 17 грн. Тож відповідач зобов`язаний сплатити фактичну різницю між розміром шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням його страховиком, що склала 5 040,41 грн.

В той же час, 07.09.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №07/09/2020 про відступлення права вимоги, тож позивач отримав право вимоги за Договором №6-00 від 15.10.2019 року.

З метою досудового врегулювання спору, 06.10.2020 року відповідачеві було скеровано вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак така була проігнорована, у зв`язку із наведеним позивач змушений був звернутися до суду.

Ухвалою судді від 03 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу термін на надання відзиву на позов.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку по місцю його реєстрації, причин неявки суду не повідомив, відзив не подавав.

У відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечив.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ТзОВ «Захід-Холдинг» уклало зі страховиком ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» договір добровільного страхування №6-00 від 15.10.2019 року, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб «Renault Logan» д.р.н. НОМЕР_1 , такий діяв на момент дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.11.2019р.

Відповідно до рахунків №М000005942 від 07.11.2019 та №РФ- від 15.11.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Logan» склала 34 989,58 грн.

Як вбачається із постанови Личаківського районного суду м. Львова від 03 грудня 2019 року, відповідач ОСОБА_2 , 04.11.2019 року о 08 год. 00 хв. у м. Львові на вул.Стуса,53, керував автомобілем УАЗ д.р.н. НОМЕР_2 з несправною гальмівною системою, внаслідок чого недотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Logan» д.р.н. НОМЕР_1 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України та обрано йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок гривень).

ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» складено страховий акт №14497-02 по договору страхування наземного транспортного засобу №6-00 від 15.10.2019 року, в якому зазначено суму страхового відшкодування 34 989,58 грн. Така сума була перерахована на рахунок СПД ОСОБА_4 (автосервіс) 21.11.2019 року, що підтверджується відповідними платіжними дорученням за №31236 та №31237.

Крім того, судом встановлено, що на дату скоєння цієї пригоди відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу «УАЗ» д.р.н. НОМЕР_2 була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ААМ/976835 на момент ДТП в ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Так, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ "СК "ВУСО" в межах ліміту передбаченого Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в розмірі 29 949,17 грн.

Таким чином різниця між розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 5 040,41 грн.

Окрім того, судом встановлено, що 07.09.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою підприємцем « ОСОБА_1 » укладено Договір №07/09/2020 про відступлення права вимоги, в тому числі Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування №6-00 від 15.10.2019.

Отже, до позивача ФОП " ОСОБА_1 " перейшло право вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 недоплаченої суми страхового відшкодування.

06.10.2020 року позивачем було направлено вимогу до відповідача щодо повернення коштів, однак, жодної відповіді позивач не отримав.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Згідно п.35.1 ст.35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 МТСБУ) заяву по страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова № 4 від 01.03.2013р.Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки) при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст.1191 ЦК), а такожст.38 Закону № 1961-IVПро обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст.27 Закону України Про страхування встановлено особливий правовий режим. Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини мають ознаки регресу, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п.38.2.1. ст.38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про стягнення із відповідача на користь позивача матеріальних збитків у порядку регресу у розмірі 5 040 грн. 41 коп.

Що стосується вимог про стягнення коштів на правничу допомогу, суд вважає, що такі вимоги підлягають до задоволення частково, враховуючи наступне.

08.09.2020 р. між Фізичною особою підприємцем « ОСОБА_1 » з одного боку та Адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУС» в особі адвоката Самойленко Петра Миколайовича, був укладений договір №07 про надання правової допомоги від 08.09.2020 року.

Згідно акту приймання-передачі правової допомоги, вартість наданих послуг становить 8348,60 грн.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії наступних документів:

1) договір № 07 про надання правової (правничої ) допомоги від 08.09.2020 року, розділом 4 якого встановлено вартість послуг у розмірі 2 197 грн. за 1 годину роботи адвоката;

2) додаткова угода № 1 з актом приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги № 07 від 08.09.2020 року, складеної 26.10.2020 року, якою зазначено перелік виконаної адвокатом роботи та її вартість у розмірі 8 348,60 грн. Вказана сума включає в себе, зокрема, правову допомогу у виді: представництва інтересів позивача у Личаківському районному суді, вартість якої становить 4 394 грн.; підготовка заяв, клопотань до Личаківського районного суду вартістю 439,40 грн.;

3) посвідчення адвоката Трикоз Д.Є. № 6070/10 від 18.05.2017 року;

4) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю 7 № 6070/10 від 18.05.2017 року;

5) ордер серії КС № 840168 від 13.11.2020 року про надання правової допомоги ФОП ОСОБА_1 адвокатом Трикоз Д.Є.

В той же час суд вбачає за необхідне зменшити розмір відшкодування витрат на правничу допомогу до суми 3 515,20 грн - що є правомірним розподілом витрат з огляду на складність справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та ціною позову, а також значенням справи для сторони. Так судом враховано, що представник позивача не приймав участь в судовому засіданні у даній справі, а правова допомога у виді «підготовка заяв, клопотань до Личаківського районного суду» не конкретизована.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порядку ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-81, 141, 178, 259, 263-265, 268, 280-283, 289 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » завдані майнові збитки в порядку регресу в розмірі 5 040,41 грн (п`ять тисяч сорок гривень сорок одну копійку).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 515,20 грн (три тисячі п`ятсот п`ятнадцять гривень двадцять копійок).

Дата складання рішення суду - 12 травня 2021 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: фізична особа-підприємець « ОСОБА_1 », місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Г.Б. Жовнір