Постанова

Іменем України

25 травня 2021 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/7847/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Кравець В.А.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва про відмову у відкритті провадження

від 10 березня 2021 року

в складі судді Захарчук С.С.

у цивільній справі №752/13494/20 Подільського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", державного реєстратора державного підприємства "Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів "НДІБМІ" Троценка Юрія Миколайовича,

третя особа - ОСОБА_2 ,

про захист права власності шляхом визнання незаконним та скасування запису державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив скасувати запис про обтяження: реєстраційний номер обтяження: 5836963, 15.10.2007 13:44654 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, перенесений записом про обтяження №23318995 від 15.10.2007 13:44:54 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38082399 від 13.11.2017 09:21:16.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилався на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції, посилаючись на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства не врахував доданої до позовної заяви копії ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.01.2020 про відмову у відкритті провадження у справі №640/25761/19 між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав, що і в даній справі. В ухвалі від 08.01.2020 суд зазначив, що в даному випадку позивачем заявлено позовні вимоги, які фактично є наслідком невиконання умов правочині, в укладених позивачем з третьою особою, а не є наслідком невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків державного реєстратора.

Зазначив, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 залишив без змін ухвалу суду від 08.01.2020. Залишаючи ухвалу без змін, суд входив з того, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на рухоме, нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного судочинства.

Також зазначив, що він оскаржував ухвалу від 08.01.2020 до касаційного суду, однак Верховний Суд ухвалою від 22.04.020 відмовив у відкритті касаційного провадження, посилаючись на те, що апеляційний суд переглянув судове рішення відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, а скаржник не обґрунтував необхідність відступлення від такої правової позиції.

Вважав, що оскільки адміністративним судом відмовлено у відкритті провадження у справі між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав, ухвала суду першої інстанції від 10.03.2021 є такою, що перешкоджає в реалізації йому права на судовий захист в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин просив скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10.03.2021 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Відповідачі та третя особа, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та їхніх представників.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив того, що вимоги заявлені в позові щодо оскарження дій державного реєстратора, пов`язаних з реєстрацією обтяження нерухомого майна, не є похідними від спору щодо нерухомого майна або майнових прав, а тому справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

За правилами ч. 1, ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивач просив скасувати запис про обтяження нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер обтяження: 5836963, 15.10.2017 13:44:54 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, перенесений записом про обтяження № 23318995 від 15.10.2007 13:44:54 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38082399 від 13.11.2-17 09:21:16.

Позов обґрунтовував тим, що оспорюваний запис про обтяження нерухомого майна внесено державним реєстратором після внесення запису про перехід права власності до іншої особи. Зокрема, позивач посилався на те, що після набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки іпотека припинилася, а тому державний реєстратор незаконно вніс запис про обтяження на підставі неіснуючого іпотечного договору.

При цьому, вимог щодо незаконності запису про перехід права власності на нерухоме майно позивачем не заявлено і позов не містить обґрунтувань щодо незаконного переходу права власності на предмет іпотеки.

Згідно змісту позовних вимог, вони заявлені до державного реєстратора з огляду на внесення ним запису (прийняття рішення) про реєстрацію обтяження на підставі іпотечного договору (з майновим поручителем) №04/1-765 від 15.10.2007, укладеного між позивачем та АКБСР "Укрсоцбанк", договору про внесення змін до вказаного договору. Позовних вимог до АТ "Укрсоцбанк", якого визначено як відповідач у справі, не заявлено.

З наведеного слідує, що в даному випадку існує публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, такий спір виник між учасниками публічно-правових відносин і стосується неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків державного реєстратора.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивач позбавлений права на судовий захист своїх порушених прав в адміністративному суді, з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо позбавлення права на захист прав в адміністративному суді обґрунтовано тим, що позивач вже звертався до адміністративного суду з аналогічним позовом і йому було відмовлено у відкритті провадження. На підтвердження таких доводів позивач долучив до апеляційної скарги позовну заяву, з якою він звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва та судові рішення у адміністративній справі.

Дійсно, ОСОБА_1 доведено факт, що до звернення з позовом до цивільного суду останній звертався до адміністративного суду з позовом про скасування рішень державного реєстратора і у відкритті провадження йому було відмовлено.

Однак доводи апеляційної скарги, що до адміністративного суду він звертався з аналогічним позовом спростовуються матеріалами справи.

Так, зі змісту позовної заяви, яку ОСОБА_1 долучив до апеляційної скарги і з якою він звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва, вбачається, що предметом позову у тій справі було одночасне оскарження запису про обтяження нерухомого майна та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач просив суд:

- скасувати запис про обтяження №23318995 від 15.10.2007 р. 13:44:54, внесений Державним реєстратором Троценко Юрієм Миколайовичем ДП "Український науково дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів" на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38082399 від 13.11.2017 09:21:16, державний реєстратор: Троценко Юрій Михайлович, Державне підприємство "Український науково дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів" "НДІБМВ", м. Київ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38082399 від 13.11.2017 р. 09:21:16, державний реєстратор: Троценко Юрій Михайлович, Державне підприємство "Український науково дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів" "НДІБМВ", м. Київ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Шостий апеляційний адміністративний суд, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу окружного суду, постановою від 02 березня 2020 року залишив ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 січня без змін.

В постанові апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки позивачем поряд з вимогами про скасування запису державного реєстратора про обтяження нерухомого майна на підставі неіснуючого іпотечного договору, у зв`язку неналежним виконання державним реєстратором своїх обов`язків, заявлено вимогу про скасування рішення, яким зареєстровано право власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки.

У цивільній справі, що переглядається, позивачем не заявлялися вимоги про скасування рішення, яким зареєстровано право власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки.

Таким чином, докази наявні у справі доводять, що позови в адміністративній справі та у справі, що переглядається є відмінними.

Враховуючи, що позов не носить приватно-правовий характер, оскільки, обґрунтований і поданий внаслідок неналежного виконання відповідачем адміністративних функцій державного реєстратора, а саме, внесення запису про обтяження на підставі неіснуючого іпотечного договору, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням норм процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити, що відмова у відкритті провадження у цій справі не позбавляє позивача права звернутися до суду з аналогічним позовом, з яким він звертався до адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді О.В. Желепа

В.А. Кравець