КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №361/410/2020 Головуючий у І інстанції - Радзівіл А.Г.
апеляційне провадження №22-ц/824/7980/2021 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2021 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини

за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами,

встановив:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини.

10 лютого 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області видав судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду - 20 січня 2020 року на час навчання в Льотній академії Національного авіаційного університету, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 07 вересня 1996 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому за актовим записом №479.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від вказаного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 .

30 жовтня 2018 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/3607/18 шлюб між сторонами розірвано.

ОСОБА_2 зазначив, що з листопада 2017 року він почав самостійно орендувати окреме житло в м. Києві, залишивши при цьому ОСОБА_1 і сину придбаний сумісно за час шлюбу приватний будинок за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 вказав на те, що він не припиняв і не перестав після фактичного припинення сімейних відносин з ОСОБА_1 з листопада 2017 року до березня 2020 року утримувати спільного сина, приймати участь у його вихованні і отриманні ним вищої освіти у Льотній академії Національного авіаційного університету в м. Кропивницький.

Крім цього з листопада 2017 року і по листопад 2018 року він також фінансово допомагав ОСОБА_1 .

Заявник зазначає, що в заяві ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів вона вказує, що після того як в листопаді 2017 року ОСОБА_2 пішов з сім`ї, дитина залишилась на її утриманні.

Вказані обставини, викладені в заяві спростовуються банківськими виписками ОСОБА_2 з карткового рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2018 року, відповідно до яких з власного карткового рахунку у вказаному банку перерахував на картковий рахунок ОСОБА_1 в АТ «ПриватБанк» за період з 01 листопада 2017 року по 09 листопада 2018 року включно 300500 грн., тобто в середньому близько 25000 грн. на місяць.

Вказана нововиявлена обставина встановлена ОСОБА_2 відповідно до його історії по картковому рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 03 вересня 2020 року за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2018 року, довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10 вересня 2020 року №Д-В29/62-375.

Заявник зазначає, що названі грошові перекази він здійснював за усною домовленістю з ОСОБА_1 у зв`язку з пошуком нею в той час постійного місця роботи, про вказані обставини ОСОБА_1 не повідомила суд, та про його участь в утриманні сина за вищевказаний період.

Також заявник зазначає, що ОСОБА_1 надала суду недостовірні відомості про те, що з листопада 2019 року заявник припинив спілкуватися із сином та матеріально йому допомагати.

Вказане твердження ОСОБА_1 спростовується банківськими виписками з карткового рахунку ОСОБА_2 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 01 липня 2019 року по 29 лютого 2020 року, відповідно заявник з власного карткового рахунку у вказаному банку перерахував на картковий рахунок сина ОСОБА_3 в АТ «ПриватБанк» за період з липня 2019 року по лютий 2020 року включно 81600 грн., в тому числі в листопаді 2019 року перераховано на картковий рахунок сина 10500 грн. на його утримання, в тому числі 01 листопада 2019 року - 1800 грн., 08 листопада 2019 року - 1800 грн., 15 листопада 2019 року - 1800грн., 20 листопада 2019 року - 1500 грн., 22 листопада 2019 року - 1800 грн., 29 листопада 2019 року - 1800 грн., в грудні 2019 року на картковий рахунок сина 2250 грн. на його утримання, в тому числі 06 грудня 2019 року - 1800 грн., 08 грудня 2019 року - 450 грн., січні 2020 року було перераховано на картковий рахунок - 8800 грн. на його утримання і в лютому 2020 року перераховано на рахунок сина 6000 грн.

Вказані платежі повністю спростовують твердження ОСОБА_1 щодо не надання ним коштів на утримання сина з листопада 2019 року по січень 2020 року, оскільки за вказаний період і лютий 2020 року він перерахував сину на його утримання всього 27550 грн.

Крім того з часу вступу сина ОСОБА_3 до Льотної академії Національного авіаційного університету в 2016 році ОСОБА_2 допомагав сину оплачувати отримання вказаної вищої освіти всі 4 (чотири) роки, а також проходити обов`язкову льотну підготовку.

Відповідно до акту виконаних робіт до договору №FTO-19-94 від 31 серпня 2019 року, укладеного між ТОВ «Льотна школа «КОНДОР» та ОСОБА_2 , довідки ТОВ «Льотна школа «КОНДОР» від 31 серпня 2020 року №199/2020 підтверджено сплата ОСОБА_2 в інтересах сина 184440 грн. грошових коштів для навчання ОСОБА_3 «Курсу льотної підготовки за програмою РРL(А)» у вказаній льотній школі в термін з 10 червня 2019 року по 31 серпня 2019 року.

Вказані нововиявлені обставини встановлені ОСОБА_2 03 вересня 2020 року відповідно до його історії по картковому рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 03 вересня 2020 року за період з 01 липня 2019 року по 29 лютого 2020 pоку, довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10 вересня 2020 року №Д-В29/62-375, акту виконаних робіт до договору №FTO-19-94 від 31 серпня 2019 року, укладеного між ТОВ «Льотна школа «КОНДОР» та ОСОБА_2 , та довідки ТОВ «Льотна школа «КОНДОР» від 31 серпня 2020 року №199/2020.

Просив скасувати судовий наказ Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2020 року.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини - задоволено.

Скасовано судовий наказ Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2020 року у справі №361/410/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини.

Відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права та при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що, задовольнивши заяву боржника про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що на підставі поданих боржником виписок з карткового рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль», останній в період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2018 року переховував грошові кошти на картковий рахунок апелянта в АТ «ПриватБанк», а також в період з 01 липня 2019 року по 29 лютого 2020 року на картковий рахунок сина ОСОБА_3 у АТ «ПриватБанк».

Однак, надані боржником виписки з карткового рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль», які покладено в основу оскаржуваної ухвали, не містять відомостей щодо предмету доказування, оскільки, вказані банківські виписки не містять відомостей про отримувача коштів, не містять відомостей про призначення платежу, номерів карткових рахунків на які здійснювалися грошові перекази, у зв`язку із чим, вказані докази не можуть вважатися належними.

У судовому засіданні суду першої інстанції, боржник визнав факт того, що вказані документи не містять відомостей про отримувачів вказаних переказів, пояснивши, що для зручності суду він позначив у банківських виписках перекази на рахунок ОСОБА_1 позначкою «Е», а перекази на рахунок сина позначкою «С».

У підсумку, суд першої інстанції, незважаючи на неналежність наданих боржником банківських виписок, які не містять жодних відомостей, ані про отримувачей грошових переказів, ані про призначення таких переказів, поклав ці докази в основу оскаржуваної ухвали.

Для суду першої інстанції вистачило зроблених боржником позначок «Е» та «С» у банківських виписках на майже 50-ти аркушах, для встановлення, що саме платежі з позначками «Е» та «С» були перераховані відповідно на рахунок ОСОБА_1 та відповідно на рахунок ОСОБА_3 , незважаючи на те, що безпосередньо самі банківські виписки інформацію, яка б підтверджувала вказані обставини, не містять.

Суд першої інстанції зазначив, що судом встановлено факти перерахування боржником грошових коштів на карткові рахунки ОСОБА_1 та її сина - ОСОБА_3 , в той час, як матеріали справи не містять відомостей про номери карткових рахунків вказаних осіб, у зв`язку із чим, такі обставини встановити об`єктивно не можливо.

Вказане свідчить про те, що судом першої інстанції в порушення вимог процесуального закону необґрунтовано визнано встановленими обставини, які недоведені боржником та які мають значення для справи. До того ж, судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, а саме не встановлено на чиї карткові рахунки та з якою метою перераховувалися платежі, на які посилався боржник, та які містяться у наданих ним банківських виписках, та чи є ці платежі такими, що переказані в інтересах сина саме на його утримання та саме на його картковий рахунок.

Вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції керувався припущеннями про те, що боржником були здійснені відповідні платежі на рахунки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в той час, як докази таких відомостей не містять.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції також посилається на участі боржника у навчанні сина, що підтверджується актом виконаних робіт до договору № РТО-19-94 від 31 серпня 2019 року та довідкою ТОВ «Льотна школа «КОНДОР» від 31 серпня 2020 року №199/2020.

Апелянт звертає увагу суду на те, що вказані документи стосуються періоду до звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів була обґрунтована тим, що боржник припинив матеріально приймати участь в утриманні сина з листопада 2019 року, в той час, як вищевказані докази участі боржника у навчанні сина датуються серпнем 2019 року.

Таким чином, вказані обставини не стосуються предмета доказування та не можуть вважатися нововиявленими обставинами, з огляду на зміст заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу та періоду з якого судовий наказ видано судом.

Просила, скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги, ОСОБА_2 подав відзив, який обґрунтовував тим, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує отримання нею та сином грошових коштів від боржника за період з 01 листопада 2017 року по 29 лютий 2020 року, оскільки її заперечення стосуються виключно того, що в наданих банківських виписках відсутні номери її карткового рахунка та карткового рахунка сина і не вказане призначення платежу.

Більше того в судовому засіданні 18 березня 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Старшинський В.А. на питання чи він заперечує отримання сином ОСОБА_3 від боржника грошових коштів за названими виписками в період з 01 липня 2019 року по 29 лютий 2020 року відповів, що він не має такої інформації і не може це заперечити або підтвердити, оскільки представляє інтереси ОСОБА_1 , а не її сина.

Вищезгадана позиція ОСОБА_1 та її представника не відповідають даним, які були вказані нею у заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів від 20 січня 2020 року, згідно з якою вона стверджувала, зокрема, «що раніше вона не зверталася до суду щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів, оскільки він спілкувався з сином, допомагав його виховувати та матеріально забезпечувати, але з листопада 2019 року перестав спілкуватися з сином та матеріально йому допомагати».

Тобто для звернення до суду за видачею судового наказу про стягнення аліментів ОСОБА_1 мала повну інформацію щодо того що боржник, за її заявою, перестав допомагати сину з листопада 2019 року, але чомусь в судовому засіданні 18 березня 2021 року представник ОСОБА_1 не мав інформації чи ОСОБА_2 перераховував грошові кошти сину за спірний період чи ні.

Всі вищенаведені обставини справи, підтверджуючі докази та пояснення сторін та їх представників були досліджені під час судового засідання 18 березня 2021 року і суд першої інстанції виконав щодо законності та обґрунтованості рішення суду.

Таким чином суд першої інстанції мав повне право вважати доведеними належними та достатніми доказами надані ним докази, зокрема, банківські виписки, які підтверджували його участь в утриманні сина, в тому числі і за спірний період з листопада 2019 року по лютий 2020 року включно.

Заперечуючи проти задоволення заяви про скасування вищевказаного наказу суду ОСОБА_1 жодного доказу, який би щонайменше поставив під сумнів участь у утриманні сина не надала до суду. Фактично всі її заперечення щодо вимог боржника були обґрунтовані неможливістю надати інформацію, яка є банківською таємницею та не надається без згоди власника відповідного банківського рахунка (щодо номера банківської картки та даних її держателя). Вказану інформацію ОСОБА_2 дійсно визнав у судовому засіданні суду першої інстанції 18 березня 2021 року і тому ним були зроблені відмітки на платежі на користь ОСОБА_1 позначкою «Е», а перекази на рахунок сина позначкою «С».

Не відповідає також дійсності і твердження ОСОБА_1 , що скасування судового наказу згідно оскарженої ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2021 року порушує її законне право на отримання аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, оскільки вказане право ОСОБА_1 ним не порушувалось ні в 2019 році, ні в 2020 році і вона до цього часу продовжує отримувати аліменти на утримання сина згідно з вказаним судовим наказом примусово шляхом відрахувань з його заробітної плати.

Просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2021 року без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2020 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини, скасовуючи його та відмовляючи ОСОБА_1 у його видачі, суд першої інстанції виходив з того, що судом на момент видачі судового наказу не було встановлено дійсних обставин, а додані до заяви документи не викликали у суду сумнівів, щодо викладених обставин, тоді як встановлені юридичні факти мають істотне значення для розгляду справи, зважають на наявність спору про право та могли вплинути на юридичну оцінку обставин судом при видачі наказу.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

По справі встановлено, що 07 вересня 1996 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому за актовим записом №479.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від вказаного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 .

30 жовтня 2018 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/3607/18 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно банківських виписок, ОСОБА_2 з власного карткового рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 01 листопада 2017 року по 30 листопада 2018 року, перерахував на картковий рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ «ПриватБанк» кошти на загальну суму 300500 грн.

Також, згідно банківських виписок, ОСОБА_2 з карткового рахунку, відкритого в АТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 01 липня 2019 року по 29 лютого 2020 року, перерахував на картковий рахунок ОСОБА_3 , відкритий в АТ «ПриватБанк» кошти на загальну суму 81600 грн.

Крім цього, ОСОБА_2 і в інший спосіб приймав участь в утриманні сина. Відповідно до акту виконаних робіт до договору №FTO-19-94 від 31 серпня 2019 року, укладеного між ТОВ «Льотна школа «КОНДОР» та ОСОБА_2 , довідки ТОВ «Льотна школа «КОНДОР» від 31 серпня 2020 року №199/2020 підтверджено сплата ОСОБА_2 в інтересах сина 184440 грн. грошових коштів для навчання ОСОБА_3 «Курсу льотної підготовки за програмою РРL(А)» у вказаній льотній школі в термін з 10 червня 2019 року по 31 серпня 2019 року.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява №69529/01, пп. 27-28, та рішення від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova №2), заява №19960/04, п. 46, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», пунктом 1 роз`яснено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2020 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини, скасування його та відмову ОСОБА_1 у його видачі, оскільки Броварським міськрайонним судом Київської області на момент видачі судового наказу не було встановлено дійсних обставин справи, так як додані до заяви документи не викликали сумнівів, щодо викладених у ній обставин.

Разом з тим, зазначені ОСОБА_2 в заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами юридичні факти існували на час розгляду заяви про видачу судового наказу, а відтак свідчать про наявність спору про право.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є такими що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2021 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба