КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3707/20
Провадження № 2/488/685/21 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

21.04.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючої судді - Лазаревої Г.М.,

при секретарі судового засідання - Криницькій Ю.О.,

розглянувши в судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

В обґрунтування свого позову позивачка зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, зареєстрованому 31.08.2001 року, який було розірвано 16 травня 2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу син проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги сину добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. На теперішній час їх син є студентом Миколаївського базового медичного коледжу і навчається на фельдшерському відділені, форма навчання - денна, на державній основі, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.07.2022 року.

Посилаючись на те, що навчання сина вимагає значних витрат: на придбання підручників, довідкової, методичної літератури, транспортні витрати на проїзд до місця навчання та до місця проживання, користування комп`ютером, витрати на засоби комунікації (користування телефоном, мережою Інтернет), придбання спецодягу, предметів особистої гігієни, лікарських препаратів, харчування та інші витрати, які забезпечують повноціний розвиток дитини, а відповідач має можливість надавати дитині матеріальну допомогу, інших утриманців не має. Відповідач офіційно працевлаштований і має постійний дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання сина у зв`язку із продовженням навчання. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що у зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги, яку батько надавати в добровільному порядку відмовляється, просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з дня звернення і до суду до закінчення навчання або до досягнення ним 23 років, залежно від того, яка з обставин настане першою.

Відповідач подав пояснення на позовну заяву разом з письмовими доказами, в якому він заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що не має можливості утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Зазначив, що сплачував аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частки до досягнення ним повноліття, однак з минулого року він перебуває у пошуку постійної роботи і в даний час не працює, будь-яких доходів він не має. Зареєстрованого рухомого чи нерухомого майна у власності, який би приносив йому дохід, він не має. Крім того, на утриманні знаходиться його мати, яка є особою похилого віку, пенсіонеркою, отримує мізерну пенсію, тому потребує постійного догляду з боку сина. Також вказав, що заборгованість по аліментам у нього відсутня та надав в підтвердження постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.12.2020 року. Крім того, зазначив про те, що для сплати аліментів він брав у борг грошові кошти у сумі 700 доларів США 10.10.2020 року та 1000 доларів США 10.04.2020 року і вказані кошти до теперішнього часу не повернув.

Позивачка надала пояснення разом з додатками, в яких висловила заперечення щодо тверджень відповідача, які, на її думку, він надав з метою ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до нього, як сина. Вказала, що відповідач і на теперішній час працює, можливо, він працює неофіційно, але він є працездатною особою, здоровий, не є інвалідом, ніяких перешкод для його працевлаштування немає, на обліку в Миколаївському міському Центрі зайнятості, як безробітний не перебуває, і взагалі джерело свого існування відповідач не пояснює. Крім того, під час приватної розмови з матір`ю відповідача ОСОБА_4 , яка повідомила позивачці, що відповідач у 2019-2020 роках працював водієм далекобійником і отримував заробітну плату та має постійний дохід. Також позивачка вказала, що квартира АДРЕСА_1 , в якій проживає відповідач, належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частці відповідачу та його матері на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.05.2001 року, виданого Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради. Також позивачка спростовує твердження відповідача щодо утримання ним його матері ОСОБА_4 , яка є особою похилого віку та потребує постійного догляду з його боку, так як ОСОБА_4 є пенсіонеркою за віком і отримує пенсію, ще у неї є старший син ОСОБА_5 , який є пенсіонером з числа військовослужбовцій, який отримує відповідні пенсійні виплати, крім цього він, ще й працює і отримує високу заробітну плату. ОСОБА_5 постійно надає своїй матері ОСОБА_4 належну матеріальну допомогу. Більш того, матері відповідача на праві власності належить кілька земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які вона здає в оренду і отримує дохід. Щодо боргових розписок про отримання грошових коштів для погашення заборгованості по аліментах, то вони не мають підтверджень, що вони були отриманні для погашення заборгованості з аліментів. Позивачка наголосила на тому, що на теперішній час вона тимчасово не працює, тривалий час страждає низкою захворювань, в тому числі цукровим діабетом ІІ типу, хронічним пієлонефритом, міомою матки, полікістозом яєчників тощо, перебуває на Д обліку в медичних закладах. В грудні 2020 року вона перенесла хірургічне втручання операцію з приводу симптомної міоми матки та в період з 16.12.2020 р. по 21.12.2020 р. проходила стаціонарне лікування в Комунальному некомерційному підприємстві Миколаївський обласний центр онкології Миколаївської обласної ради. Також на утриманні позивачки знаходиться їй мати ОСОБА_6 , яка страждає низкою захворювань, є онкохворою людиною і перебуває на Д обліку в Комунальному некомерційному підприємстві Миколаївський обласний центр онкології Миколаївської обласної ради, а в березні-квітні 2021 року ще перенесла респіраторну хворобу COVID-19, і на теперішній час позивачка вимушена доглядати за нею, так як за станом її здоров`я вона потребує догляду.

Крім того, їх з відповідачем син страждає низкою захворювань, в зв`язку з чим він неодноразово проходив лікування в лікувальних закладах з приводу - міокардіофіброза змішаного генезу з порушеннм ритму, екстросистомії, СН І ст. ПМК І ст. Проте він не вимагає додаткових коштів від батька, лише просить кошти, необхідні для навчання.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та просив відмовити позивачці в задоволенні позову.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Станом на день розгляду справи сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо.

Ознайомившись з позиціями сторін, викладеними у письмових заявах по суті справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Предметом спору справи є стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Суд при розгляді справи має встановити усі обставини, які підлягають врахуванню для визначення розміру аліментів та можливість батька утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання відповідно до ст. 182 СК України. Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Миколаєві. Його батьками є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого (повторно) 11.12.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції,актовий запис № 2586 від 20.11.2002р. ОСОБА_3 навчається у Миколаївськиу базовому медичному коледжі на фельдшерському відділені, форма навчання - денна, на державній основі, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.07.2022 року, що підтверджується довідкою начального закладу № 11/649 від 26.10.2020 року. Позивач проживає разом із сином по АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками від 27.10.2020 року та 30.102020 року, виданими Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 08.12.2017 року. ОСОБА_3 не одружений, не працює, так як навчається на денній формі навчання, і тому потребує матеріальної допомоги від батьків. За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Сімейний кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків. Позивачка не може в повній мірі утримувати сина, так як вона на теперішній час тимчасово не працює, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 12.08.1996 року на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом тривалого часу вона страждає низкою вже зазначених захворювань. Позивачка забезпечує сина всім необхідним: купує продукти харчування, одяг та приладдя для навчання, однак третя особа потребує також матеріальної допомоги батька. Наявність матері у позивача не позбавляє і відповідача обов`язку матеріально підтримувати свого сина, який потребує такої допомоги, але за умови, що він може надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, він не є інвалідом, ніяких перешкод для його працевлаштування у нього немає, на обліку в Миколаївському центрі зайнятості, як безробітний не перебуває, малолітніх або неповнолітніх дітей та осіб непрацездатного віку на утриманні не має. Тобто він не позбавлений можливості працювати і може отримувати дохід та надавати допомогу на утримання сина. Суд враховує, що обов`язок утримувати повнолітнього сина є рівною мірою обох батьків. Наданні відповідачем боргові розписки, суд до уваги не бере, так як вони не знайшли свого підтвердження щодо спору по справі. Суд не звертає уваги і на твердження сторін щодо утримання своїх батьків, так як крім медичних виписок з історій хвороб про їх захворювання, інших доказів вони не надали. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач здатен надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, але у розмірі, що буде для нього посильним. Обставини отримання стипендії суд не враховує до уваги, так як з даною обставиною закон не пов`язує умови стягнення аліментів на навчання. Суд вважає розумним, справедливим і необхідним для забезпечення мінімальних потреб третьої особи визначити розмір аліментів у частці від доходу позивача в розмірі 1/6 частини. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги законні і підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходів), щомісяця, починаючи з 09.11.2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 77-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається в Миколаївському базовому медичному коледжі, аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 09.11.2020 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в прибуток держави 840,80 грн. судового збору.

На підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Миколаєва, громадянка України, РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 27.10.2000 року Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт громадянина України з безконтактним електроним носієм № НОМЕР_7 , орган видачи 4811, дата видачі 09.11.2017 року, дійсний до 09.11.2021 року.

Суддя Г.М. Лазарева