МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/1495/21
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Сегеди О.М.,
при секретарі Ткач А. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,
встановив:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточненим у подальшому, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_18 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 3/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Жилкомунвідділом виконкому Іллічівської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси 08 січня 1974 року.
Спадкоємцем першої черги післясмерті ОСОБА_18 є він ОСОБА_19 , рідний син померлого, який прийняв спадщину, оскільки своєчасно протягом встановленого законом строку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Зазначав, що при зверненні до державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки при житті померлий не оформив своє право власності на частку домоволодіння АДРЕСА_1 , яка підлягала перереєстрації, та державним нотаріусом було рекомендовано йому звернутися до суду.
В обґрунтування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09 червня 2020 року, державним нотаріусом було зазначено, що підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стали розбіжності у розмірі частки у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , зазначеної у свідоцтві про право особистої власності, виданого Жилкомунвідділом виконкому Іллічівської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси 08 січня 1974 року, відповідно до якого ОСОБА_18 належало на праві власності 3/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , та частки у праві власності на домоволодіння за зазначеною вище адресою, відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради за №1110-07/356 від 10 квітня 2020 року, оскільки частка у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 підлягала перереєстрації, яку при житті не провів померлий.
Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд встановити, що ОСОБА_18 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Жилкомунвідділом виконкому Іллічівської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси 08 січня 1974 року - 1/25 частка домоволодіння, що розташована по АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з літера «Л»: 11-1 житлового приміщення, площею 11,6 кв.м., 11-2 кухні, площею 5,3 кв.м., 11-3 коридору, площею 7,1 кв.м., загальною площею 24,0 кв.м., у тому числі житловою площею 11,6 кв.м., допоміжною (підсобної), площею 12,4 кв.м., та визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/25 частку домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , та складається в цілому з літера «Л»: 11-1 житлового приміщення, площею 11,6 кв.м., 11-2 кухні, площею 5,3 кв.м., 11-3 коридору, площею 7,1 кв.м., загальною площею 24,0 кв.м., у тому числі житловою площею 11,6 кв.м., допоміжної (підсобної), площею 12,4 кв.м., яка належала на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Жилкомунвідділом виконкому Іллічівської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси 08 січня 1974 року - ОСОБА_18 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 23 листопада 2020 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано спадкову справу (т. 1 а.с. 63-64).
Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року було замінено неналежних відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , на належного відповідача Одеську міську раду,та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 158-160).
Ухвалою суду від 22 березня 2020 року було продовжено строк проведення підготовчого провадження (т. 1 а.с. 209-210).
Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду (т. 1 а.с. 221-222).
Позивач та його представник, діюча на підставі ордеру від 11 листопада 2020 року та угоди про надання правової допомоги №499078 від 11 листопада 2020 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися відповідно до ст. 128 ЦПК України, надали до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просили суд розглянути справу за їх відсутності (т. 1 а.с. 23, 24, 25, т. 2 а.с. 29-30).
Представник відповідача, діюча на підставі довіреності від 29 грудня 2020 року, в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася судом відповідно до ст. 128 ЦПК України (т. 2 а.с. 4, 21, 24).
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , надали через канцелярію суду заяви про визнання позову та просили суд слухати справу за їх відсутності (т. 1 а.с. 78, 79, 80, 83).
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися відповідно до ст. 128 ЦПК України (т. 2 а.с. 5-19).
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 84 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.
Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_18 та ОСОБА_18 , що підтверджується свідоцтвом про народження (т. 1 а.с. 10 звор., 106-107).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_18 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т. 1 а.с. 11 звор.).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_18 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т. 1 а.с. 11).
Після смерті ОСОБА_18 відкрилася спадщина у вигляді 3/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Жилкомунвідділом виконкому Іллічівської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси 08 січня 1974 року (т. 1 а.с. 12).
16 січня 1974 року право власності ОСОБА_18 на 3/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 було зареєстровано в КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради.
Зі змісту листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року згідно запису в реєстровій книзі 157 на сторінці 162, р. № НОМЕР_1 за ОСОБА_18 зареєстровано право власності на 3/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Жилкомунвідділом виконкому Іллічівської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси 08 січня 1974 року.
Встановлено, що згідно з розрахунком, затвердженим рішенням виконкому Іллічівської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси від 07 березня 1990 року №218 «Про затвердження розрахунку ідеальних частин», частина ОСОБА_18 у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 складала 1/25 частину і підлягала перереєстрації (т. 1 а.с. 13-14).
Таким чином,ОСОБА_18 на час смерті належала 1/25 частинадомоволодіння АДРЕСА_1 .
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_18 є його рідний син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, шляхом звернення в установлений законом строк, а саме 05 лютого 2020 року, до державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса із заявою про прийняття спадщини (т. 1 а.с. 98 звор.).
На підставі вказаної заяви державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса була заведена спадкова справа №32/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 16, 98-113).
Постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09 червня 2020 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що померлий при житті не оформив своє право власності на 1/25 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яка підлягала перереєстрації, та рекомендовано звернутися до суду (т. 1 а.с. 15, 112 звор.-113).
Згідно технічного паспорту від 21 жовтня 2020 року, оформленого на ім`я ОСОБА_1 , 1/25 частка домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , складається в цілому з літера «Л»: 11-1 житлового приміщення, площею 11,6 кв.м., 11-2 кухні, площею 5,3 кв.м., 11-3 коридору, площею 7,1 кв.м., загальною площею 24,0 кв.м., у тому числі житловою площею 11,6 кв.м., допоміжною (підсобної), площею 12,4 кв.м. (т. 1 а.с. 17-18).
Відповідно до довідки за результатами проведення маркетингового аналізу з визначення найбільш вірогідної ринкової вартості одиничного показника 1/25 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість 1/25 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , складає 149930,00 грн. (т. 1 а.с. 21-22).
Отже, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_18 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належала на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Жилкомунвідділом виконкому Іллічівської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси 08 січня 1974 року, 1/25 частина домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 та складається в цілому з літера «Л»: 11-1 житлового приміщення, площею 11,6 кв.м., 11-2 кухні, площею 5,3 кв.м., 11-3 коридору, площею 7,1 кв.м., загальною площею 24,0 кв.м., у тому числі житловою площею 11,6 кв.м., допоміжною (підсобної) площею 12,4 кв.м. (т. 1 а.с. 17-18).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Оскільки після смерті ОСОБА_18 позивач прийняв спадщину, то в силу ст. 1268 ЦК України у нього виникло право володіння та користування спадковим майном.
Відповідно до правової позиції у справі за №6-164 цс12 в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 23 січня 2013 року).
Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_18 на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Жилкомунвідділом виконкому Іллічівської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси 08 січня 1974 року, 1/25 частина домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , що складається в цілому з літера «Л»: 11-1 житлового приміщення, площею 11,6 кв.м., 11-2 кухні, площею 5,3 кв.м., 11-3 коридору, площею 7,1 кв.м., загальною площею 24,0 кв.м., у тому числі житловою площею 11,6 кв.м., допоміжною (підсобної) площею 12,4 кв.м. (т. 1 а.с. 17-18).
Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
У пункті 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
При цьому, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (пункти 4.14., 4.15., 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5).
Судом встановлено, що позивач не має можливості оформити своє право власності на спадкове майно, оскільки при житті померлий ОСОБА_18 не переоформив на підставі розрахунку, затвердженого рішенням виконкому Іллічівської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси від 07 березня 1990 року №218 «Про затвердження розрахунку ідеальних частин», своє право власності на 1/25 частку в домоволодінні АДРЕСА_1 .
Відомості про належність спадкодавцеві 1/25 частки в домоволодінні АДРЕСА_1 в Державному реєстрі відсутні.
Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.
Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання.
Отже, право на проведення державної реєстрації свого права власності на 1/25 частки в домоволодінні АДРЕСА_1 , має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, тому після її смерті спадкоємець не має можливості зареєструвати її поновлене право власності в Державному реєстрі.
Відсутність державної реєстрації права власності померлого ОСОБА_18 на вищевказане майно, позбавляє позивача, як спадкоємця можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон України №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.
Державний реєстратор відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
Відповідно до вимог ч. 9 п. 1 ст. 27 Закону України №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Частиною 2 ст. 18 Закону України №1952-IV встановлено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі Порядок), визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.
Пунктом 66 Порядку встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.
Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.
Статтею 26 Закону України №1952-IV визначено, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.
Реєстрація права власності на майно може бути проведена за рішенням суду про визнання права власності на це майно.
Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Судовий збір у справі складає 1499,30 грн., що сплачений позивачем у повному обсязі при зверненні до суду (т. 1 а.с. 1).
Керуючись ст. ст. 15, 16, 1261, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 259, 264, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.
Встановити, що ОСОБА_18 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Жилкомунвідділом виконкому Іллічівської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси 08 січня 1974 року - 1/25 частка домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , та складається в цілому з літера «Л»: 11-1 житлового приміщення, площею 11,6 кв.м., 11-2 кухні, площею 5,3 кв.м., 11-3 коридору, площею 7,1 кв.м., загальною площею 24,0 кв.м., у тому числі житловою площею 11,6 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 12,4 кв.м.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/25 частку домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , та складається в цілому з літера «Л»: 11-1 житлового приміщення, площею 11,6 кв.м., 11-2 кухні, площею 5,3 кв.м., 11-3 коридору, площею 7,1 кв.м., загальною площею 24,0 кв.м., у тому числі житловою площею 11,6 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 12,4 кв.м., яка належала на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Жилкомунвідділом виконкому Іллічівської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси 08 січня 1974 року - ОСОБА_18 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 16 червня 2021 року.
Суддя: О.М. Сегеда