Справа № 274/3532/21
Провадження № 2/0274/1313/21
УХВАЛА

31.05.2021 року суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , в особі її законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та присадибну земельні ділянку,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку площею 0,1425 га, які розташовані: АДРЕСА_1 .

Також позивач, просила звільнити її від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що вона являється малозабезпеченою особою, діє в інтересах малолітньої особи, просить врахувати що предметом позову є захист житлових прав.

Вивчивши клопотання позивача, дослідивши додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою, за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за таких умов:

1. розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2. позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3. предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. На тій же підставі суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17 жовтня 2014 року, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач обгрунтував тим, що являється малозабезпеченою особою, а тому не має змоги сплатити судовий збір при зверненні з позовною заявою до суду.

На підтвердження наведеного позивач не надала доказів, що її майновий стан на даний час у повному обсязі чи частково перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивачем не надано доказів, які б реально підтверджували її скрутне матеріальне становище (наприклад, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідку податкового органу про відсутність доходів у позивача та у членів її сім`ї).

Також позивачем не надано документів, котрі б підтверджували, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік; або інші підстави, зазначені в ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин, позивач не довіву незадовільний матеріальний стан, а суд позбавлений можливості із наданих суду документів оцінити майновий стан позивача та дійти висновку про скрутне матеріальне становище, котре перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а тому не вбачає підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки звільнення від сплати судового збору допускається лише у виключних випадках. При цьому, суд бере до уваги, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

При вирішенні даного клопотання суд враховує і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», суд зазначив, що вимога сплати збору цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішенні від 26.07.2005 у справі «Kniat v. Poland» ЄСПЛ указав на те, що при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору, про надання відстрочення чи розстрочення, національні суди повинні встановити реальний дохід (розмір заробітної плати, соціальних виплат, стипендії тощо) особи, чи наявне в неї рухоме та нерухоме майно, цінні папери, чи є в неї можливість розпоряджатися вказаним без значного погіршення власного фінансового стану.

Відсутність у позивача пільг щодо сплати судового збору ніяким чином не порушує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у позивача пільг щодо його сплати, суд приходить до висновку, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами позивача стосовно можливості звернення до суду у даній справі дотримано.

Оскільки відсутні встановлені законом підстави для звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору, тому клопотання позивача не підлягає до задоволення.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з 01.01.2021 ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у Жит.обл/ТГ м.Бердичів/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0006825, Код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення - судовий збір.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом або договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити і рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В позовній заяві позивачем взагалі не обгрунтовано обраний нею спосіб захисту прав малолітньої ОСОБА_1 . Так в прохальній частині вона ставить питання про визнання за дитиною права власності на спірний житловий будинок та земельну ділянку (не зазначаючи підстави набуття такого права), а в описовій частини посилається на зобов`язання протилежної сторони вчинити правочин.

На підтвердження обставин, зазначених в позовній заяві не наведені докази які б їх підтверджували.

Також позовна заява, в порушення п.8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не містить підтвердження позивач про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 4, 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі її законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та присадибну земельні ділянку залишити без руху та надати строк для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повідомити позивача про необхідність виправити недоліки позовної заяви, які зазначено в мотивувальній частині ухвали та сплатити судовий збір, оригінал квитанції надати суду.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Вдовиченко