Справа № 643/7759/21
Провадження № 2/643/3809/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Харченко А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на іпотечне майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 04.05.2018, а саме: на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстроване за ОСОБА_2 , для задоволення вимог ОСОБА_1 по сплаті суми боргу у розмірі 130 735,50 грн. за договором позики від.4.05.2018, стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 307, 35 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного.

Статтею 46 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи..

Відповідно до ст. 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізособи виникає в момент її народження. У випадках, установлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, установлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізособою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізособи припиняється в момент її смерті.

У ст.26 ЦК України визначено, що всі фізособи є рівними в здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізособа має всі особисті немайнові права, установлені Конституцією України та цим кодексом. Фізособа здатна мати всі майнові права, що встановлені цим кодексом, іншим законом. Фізособа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізособа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Аналіз указаних норм права дає підстави дійти висновку, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі має бути живим та повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю.

Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18.12.2019 (справа № 127/328/17).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, цей факт підтверджується відповіддю Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Трофименко Єлізавети Василівни, доданої до позовної заяви.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 46, 48, 186 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на іпотечне майно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя А.М. Харченко