РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Одеса Справа № 522/7921/20

Провадження № 2/522/1008/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кузнецової В.В.

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права одного з подружжя на аліменти,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права одного з подружжя на аліменти.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2011 року по справі № 1522/8356/11, залишеним без змін у цій частині рішенням Апеляційного суду Одеської області від 22.05.2012 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у зв`язку із її інвалідністю в сумі 784 грн. щомісячно починаючи з 30.05.2011 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.10.2019 року по справі №523/17254/17 збільшено розмір аліментів, які стягувалися на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2011 року, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини щомісячно у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку та доходів починаючи з 25.10.2019 року. Відтак, на сьогоднішній день він щомісяця сплачує своїй колишній дружині ОСОБА_2 аліменти на її утримання у зв`язку із її інвалідністю у розмірі 1/6 всіх доходів.

Позивач вважає, що на даний час існують підстави для припинення права ОСОБА_2 на аліменти у зв`язку із тим, що остання перестала потребувати матеріальної допомоги, а він неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 02.06.2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права одного з подружжя на аліменти, встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду даної справи.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 26.08.2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявської Лариси Миколаївни по вказаній цивільній справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого авторозподілу судової справи від 27.08.2020 року справу передано на розгляд судді Приморського районного суду м.Одеси Кузнецовій В.В.

Ухвалою суду від 03.09.2020 року справу прийнято до провадження судді Кузнецової В.В. та призначено судове засідання на 12.10.2020 року.

12.10.2020 року у зв`язку із знаходження судді Кузнецової В.В. на лікарняному судове засідання відкладене на 24.11.2020 року.

Ухвалою суду від 24.11.2020 року суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права одного з подружжя на аліменти.

Крім того, ухвалою суду від 24.11.2020 року частково задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бабійчук Ірини Володимирівни про витребування доказів.

21.01.2021 року, у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 24.11.2021 року, судове засідання відкладене на 17.02.2021 року.

17.02.2021 року представник відповідача надав суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим судове засідання відкладене на 09.03.2021 року.

Ухвалою суду від 09.03.2021 року закрито підготовче провадження по вказаній справі та призначено до судового розгляду по суті на 29 березня 2021 року.

Ухвалою суду від 29.03.2021 року застосовано відносно Інспекції питань підготовки та дипломування моряків (Одеська регіональна філія) захід процесуального примусу у виді штрафу та відкладено судове засідання на 19.05.2021 року.

У судовому засіданні 19.05.2021 року представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2011 року по справі № 1522/8356/11, залишеним без змін у цій частині рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.05.2012 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у зв`язку із її інвалідністю в сумі 784 грн. щомісячно починаючи з 30.05.2011 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.10.2019 року по справі №523/17254/17 збільшено розмір аліментів, які стягувалися на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2011 року, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини щомісячно у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку та доходів починаючи з 25.10.2019 року. Відтак, на сьогоднішній день він щомісяця сплачує своїй колишній дружині ОСОБА_2 аліменти на її утримання у зв`язку із її інвалідністю у розмірі 1/6 всіх доходів.

Згідно свідоцтва про підвищення кваліфікації 12 НОМЕР_1 від 15.10. 2015 року ОСОБА_1 є капітаном далекого плавання.

Відповідно довідки до акту МСЕК серії 12 ААА №891663 від 29.01.2018 року ОСОБА_2 встановлена II група інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням безтерміново.

З пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 , виданого 15.02.2018 року пенсійним фондом України, ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності 2 групи загальне захворювання довічно.

Частина 1 ст. 75 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.1 ст. 76 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Пунктом 2 ч.3 ст. 82 Сімейного кодексу України встановлено, що право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Частиною 3 ст.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи зміст ст.ст. 80, 82 СК України, слід прийти до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, а неспроможність надавати матеріальну допомогу - підставою для вимоги про припинення права одного з подружжя на аліменти.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для припинення права ОСОБА_2 на аліменти, позивач вказав, що він на сьогодні кожного місяця сплачує ј всіх своїх доходів на утримання повнолітньої доньки під час її навчання.

Також, вказує, що ОСОБА_2 не працює та не намагається працевлаштуватися є опосередкованим доказом того, що вона не потребує матеріальної допомоги та її влаштовує її матеріальний стан, а саме отримання пенсії.

Крім того, позивач зазначає, що в користуванні ОСОБА_2 знаходяться дві квартири у м. Одесі, а саме: квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку належать йому та відповідачу по 1/2, а також квартира АДРЕСА_2 , право власності на яку належить: йому 1/4; відповідачу - 1/2; спільній доньці - ОСОБА_3 - 1/4, проте він не має доступу до цих квартири та ніяк їх не використовує.

У зв`язку з чим позивач вважає, що так як у володінні відповідача є дві квартири, одну з яких вона може використовувати як джерело доходу, шляхом здачі даної квартири в найм, а тому вважає, що відповідач не потребує матеріальної допомоги.

Також зазначає, що істотною обставиною є те, що у сторін є дві повнолітні доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які також зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти турботу та надавати їм допомогу, зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги та крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Отже вважає, що ОСОБА_2 у разі потреби у матеріальній допомозі може отримувати таку допомогу від своїх повнолітніх дітей, зокрема, шляхом стягнення з них аліментів.

Таким чином на думку позивача ОСОБА_2 на сьогоднішній день не є особою, що потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 4 ст. 75 Сімейного кодексу України, а отже у неї не має передбаченого ч. 2 цієї статті права на утримання, не працює та не намагається працевлаштуватися, що свідчить про те, що її влаштовує її матеріальний стан; має у володінні дві квартири у м. Одесі, які може використовувати як додаткове джерело доходу; має двох повнолітніх дітей, які відповідно до вимог законодавства зобов`язані утримувати її у разі потреби матеріальної допомоги.

Крім того, позивач вказує, що на теперішній час він неспроможний надалі надавати матеріальну допомогу колишній дружині, оскільки його матеріальний стан протягом останнього часу значно змінився в бік погіршення, оскільки рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2019 року по справі № 522/21761/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на період її навчання у розмірі 1/4 частки всіх доходів щомісяця.

19.08.2019 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 59829037 з виконання виконавчого листа № 522/21761/18, виданого 31.07.2019 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на її утримання.

Відтак, на сьогодні кожного місяця ОСОБА_1 віддає 1/4 всіх своїх доходів на утримання повнолітньої доньки під час її навчання, а тому матеріальний стан платника аліментів змінився у бік погіршення, а отже в нього немає можливості і далі утримувати колишню дружину, з якою вони розірвали шлюб 10 років назад, та яка не потребує такої допомоги, у зв`язку із чим просить суд припинити право ОСОБА_2 на отримання аліментів від ОСОБА_1 на її утримання.

У відзиві відповідач вказує, що з часу ухвалення рішень як Приморським районним судом м. Одеси від 15.11.2011 року так і Одеським апеляційним судом від 25.10.2019 року її матеріальне становище на краще не змінилося та не поновилась її працездатність і вона, нажаль, залишається особою з інвалідністю II групи та продовжує отримувати пенсію по інвалідності, а отже не змінилися обставини, які були підставою для стягнення з позивача аліментів відповідно до рішення Одеського апеляційного суду від 25.10.2019 р. по справі № 523/17254/17.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо погіршення свого матеріального стану.

Також не надано будь-яких доказів які б свідчили про зміну матеріального становища відповідача на краще порівняно з тим яке існувало на час ухвалення рішення Одеським апеляційним судом 25.10.2019 р., та надали б можливість (підстави) зробити висновок, що відповідач перестала потребувати матеріальної допомоги.

Крім того, суд не погоджується з доводами позивача про те, що позивач сплачує аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим його матеріальне становище погіршилося, оскільки це не є достатньою підставою вважати, що матеріальний стан позивача змінився в бік погіршення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов про ОСОБА_1 про припинення права ОСОБА_2 на аліменти задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) про припинення права одного з подружжя на аліменти відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 27.05.2021 року.

Суддя В.В. Кузнецова