ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/109/21Головуючий по 1 інстанції Позарецька С. М. Доповідач в апеляційній інстанції Бондаренко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новіков О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2020 року, ухваленого в складі судді Позарецької С.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов`язання вчинити певні дії, повний текст рішення складений 17 червня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов`язання вчинити певні дії , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем за заповітом 1/2 частки майна померлої ОСОБА_3 , порівну зі своїм братом ОСОБА_1 , у якого так само частка успадкованого майна за заповітом становить 1/2. Інші спадкоємці, або треті особи, які претендують на майно померлої відсутні.

У якості спадщини після ОСОБА_3 залишилося: житловий будинок з надвірними спорудами і земельна ділянка, площею 0,0999 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, площею 2,5487 га, що знаходиться: Черкаська обл., Смілянський р-н, в адмінмежах Балаклеївської сільської ради.

Між сторонами склалися не надто гарні сімейні відносини. Одним з факторів, зокрема, стало й те, що вони не можуть поділити набуте за волею померлої матері, викладеної в заповіті, майно. Так, відповідачем чиняться перешкоди у вигляді зміни замків і недопущення позивача на належну їй територію та не надання вільного доступу до користування спільним майном.

Примирення сторін поза судовим розглядом неможливе. Позивач неодноразово намагалась усно вирішити конфлікт, проте відповідач не йде на жодні поступки.

12 березня 2020 року ОСОБА_2 надіслала ОСОБА_1 листа з пропозицією укладення мирової угоди, проте на листа відповіді надано не було, що слід розцінювати як відмову відповідача від виконання як останньої волі померлої матері, так і закону, який прямо вказує на те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, відповідач же порушує право позивача, як співвласника, на користування та володіння спадковим майном.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути їй перешкоди у користуванні власністю (будинковолодінням), а саме,- житловим будинком з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельною ділянкою, площею 0,0999га, к/н :02:078:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання дублікатів ключів та вільного доступу до вказаного будинковолодіння.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні власністю (будинковолодінням), а саме,- житловим будинком з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельною ділянкою, площею 0,0999га, к/н :02:078:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання дублікатів ключів та вільного доступу до вказаного будинковолодіння.

Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що цивільні права позивача щодо користування нею нерухомим майном, яке перебуває у її власності, порушені відповідачем і підлягають захисту в судовому порядку в обраний нею спосіб. Під час розгляду справи судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача усунути перешкоди, які він чинить позивачу як власнику нерухомого майна.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вмотивовуючи доводи апеляційної скарги вказує, що докази на підтвердження факту створення ним перешкод позивачу у користуванні майном відсутні, так само як і докази направлення йому мирової угоди, отже відсутній спір між сторонами і, відповідно, відсутній предмет позову. Таким чином, відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Окремо зазначає, що внаслідок розгляду справи за його відсутності, судом першої інстанції не було отримано інформації про особу відповідача, зокрема, що останній є інвалідом 2-ї групи, а тому у відповідності до вимог п.9 ч.1 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. За вказаних обставин рішення суду про стягнення з відповідача судового збору на користь позивача не ґрунтується на вимогах Закону.

11 лютого 2021 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від позову.

Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частинами 1,2 статті 373 ЦПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Оскільки підстави для відмови в прийнятті заяви про відмову від позову відсутні, суд вважає можливим прийняти відмову від позову.

Керуючись ст.ст.206,373 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Прийняти відмову від позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов`язання вчинити певні дії та провадження у справі закрити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2020 року визнати нечинним.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в порядку, визначеним цивільним процесуальним кодексом України.

Судді