Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/317/21
Провадження № 2/553/461/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.05.2021м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Чистик І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Світлани Василівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що у січні 2021 року за місцем роботи позивача - ТОВ «ІН ВУД» надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 16 січня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка винесена на підставі виконавчого напису № 114921 від 18 грудня 2020 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. щодо стягнення з позивача на користь відповідача 78 552,60 гривень. Позивач вважає, що будь-які підстави для стягнення вказаної суми відсутні. Так, договір № 01858/06887ВССА укладений сторонами в письмовій формі без нотаріального посвідчення, що унеможливлює вчинення на ньому виконавчого напису нотаріуса, оскільки діюча редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оспорюваний виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст.88 Закону України "Про нотаріат" щодо наявності безспірної заборгованості. Так, з виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , яка надана ТОВ «Вердикт Капітал» за період 03 листопада 2020 року по 11 грудня 2020 року вбачається що заборгованість за сумою кредиту становить - 14 228,41 грн., заборгованість за процентами та комісією в розмірі - 63 674,19 грн. З даного документу нотаріус не міг встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки: у виписці не відображено інформацію щодо зняття коштів позивачем; у виписці не відображено інформацію щодо здійснення позивачем оплати по кредиту; з виписки не вбачається яким саме чином нараховувались проценти та комісія в розмірі - 63 674,19 грн., який розмір процентів та період нарахування процентів та комісії та, як наслідок неможливо встановити дійсний розмір заборгованості. Крім того на момент закриття кредитного ліміту станом на 23 лютого 2016 року заборгованість становила 1752,65 гривень, що суперечить інформації, вказаній у виконавчому написі, щодо існування заборгованості в розмірі 14 228,41 грн. Крім того, оспорюваний виконавчий напис вчинено з пропуском строків звернення стягнення, який закінчився 02 грудня 2019 року, в той час як виконавчий напис вчинено 18 грудня 2020 року. З наведених підстав представник позивача просила суд задовольнити позов, визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 114921 від 18 грудня 2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 78 552,60 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

18 березня 2021 року до суду надійшло клопотання генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» про відмову позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу (а.с. 39-41).

Також 18 березня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 51-55).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, не з`явилась. Подала до суду заяву, згідно якої вона підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити. Крім того, просить розглянути цивільну справу у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. З урахуванням викладеного суд вважає можливим провести судовий розгляд у його відсутність з урахуванням позиції відповідача, викладеній у відзиві.

Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинений виконавчий напис № 114921 про стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором 01858/06887ВССА від 02 грудня 2013 року. У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав. В той же час конкретна дата настання строку платежу за кредитним договором у виконавчому написі не вказана. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 03 листопада 2020 року по 11 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 77 902, 60 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 14 228,41 грн., прострочена заборгованість за комісією 103,78 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 8 587,59 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн.,строкова заборгованість за комісією 348,80 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 54 634,02 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею 0,00 грн. Крім того, стягнуто з боржника на користь стягувача плату за вчинення цього виконавчого напису. Визначено, що загальна сума, яка підлягає стягненню складає 78 552,60 грн. (а.с. 16).

14 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 114921, виданого 18 грудня 2020 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Капітал» заборгованості в розмірі 78 552,60 грн. (а.с. 11). Доводи позивача про те, що про існування виконавчого напису йому стало відомо лише у січні 2021 року підтверджуються відповіддю приватного виконавця на адвокатський запит від 11 лютого 2021 року (а.с. 10), крім того вказані твердження не спростовані сторонами в ході судового розгляду.

Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1. даної Глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2. даної Глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1 вказаної Глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 цієї Глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Суд враховує те, що станом на 18 грудня 2020 року тобто на час вчинення виконавчого напису, ухвалою Вищого адміністративного суду від 01 листопада 2017 року залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в адміністративній справі № 826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині поповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

З огляду на це, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 (в діючій редакції) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 та чи відповідають надані документи зазначеним в Переліку умовам.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц.

Як було встановлено судом, стягувач не надав, а нотаріус не перевірив наявність саме безспірності заборгованості позивача, оскільки у наданій виписці не відображено інформацію щодо зняття коштів та здійснення оплат по кредиту, не зазначений розмір процентів та період їх нарахування. Крім того згідно виписки з особового рахунку зазначено, що заборгованість за відсотками та комісією стягується за період з 03 листопада 2020 року по 11 грудня 2020 року, в той час як строк дії кредитного ліміту за договором складав 36 місяців від дати укладення цього договору 02 грудня 2013 року. У зв`язку з цим суд визнає обґрунтованими доводи позовної заяви щодо спірності нарахування відсотків та комісії після спливу строку дії кредитного ліміту.

При цьому, під час судового розгляду відповідачем не доведено, що під час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, позивач, як боржник мав взагалі заборгованість та її розмір .

Крім того, суд визнає обґрунтованими доводи позовної заяви в частині пропуску, передбаченого ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строку давності вчинення виконавчого напису, який складає не більше трьох років з дня виникнення права вимоги.

При цьому з урахуванням дати укладення кредитного договору між сторонами 02 грудня 2013 року, встановлення пунктом 1.7. цього договору строку дії кредитного ліміту 36 місяців від дати укладення договору, станом на 18 грудня 2020 року тобто на час вчинення виконавчого напису закінчився трирічний строк з дня виникнення права вимоги протягом якого могло бути вчинено виконавчий напис.

Також, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, встановивши, що нотаріусом була порушена процедури вчинення напису, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом не перевірено відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, - дійшов висновку про доведеність позовних вимог та визнає їх законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підставі наданих представником позивача 13 травня 2021 року документів судом встановлено, що:

26 січня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Ткаченко С.В. укладений договір про надання професійної правничої допомоги.

Згідно додаткової угоди № 1 до договору від 26 січня 2021 року визначена вартість правової допомоги за договором.

Крім того, відповідно до копій квитанцій до прибуткового касового ордеру фактично позивачем ОСОБА_1 здійснено оплату витрат за надання професійної правничої допомоги адвокатом Ткаченко С.В. у розмірі 4 300,00 гривень.

Враховуючи обсяг надання позивачу правових послуг, розмір витрат на професійну правничу допомогу, необґрунтованість з огляду на наведені вище обставини клопотання представника відповідача про відмову у відшкодуванні вказаних витрат, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 300,00 гривень.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову суд також стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 11, 76-78, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Світлани Василівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 114921 від 18 грудня 2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 78 552 ( сімдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) грн. 60 коп..

Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-б, ідентифікаційний код юридичної особи 36799749) на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), витрати на правничу допомогу в розмірі 4 300 (чотири тисячі триста) грн. 00 коп..

Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-б, ідентифікаційний код юридичної особи 36799749) на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиІ. О. Чистик