Провадження № 2/537/671/2021
Справа № 537/947/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.06.2021 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі - головуючого судді Маханькова О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Скічко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м.Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом юридичної особи Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Позивач свої зобов*язання виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит.
Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов*язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого станом на 25.02.2021 року має заборгованість в сумі 839940.45 грн. 20 коп., а саме: строкова заборгованість - 318108.07 грн., прострочена заборгованість - 115363.39грн, строкова заборгованість по нарахованих відсотках - 4096.29грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках - 402373.70гр.
В забезпечення виконання зобов"язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, Позивач та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 224901 від 21 серпня 2008року..
Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 , як поручитель поручається за виконання ОСОБА_1 , обов"язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.
Згідно умов договору поруки відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обов"язків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.
На виконання умов кредитного договору відповідачам була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви така вимога не була виконана, тому зважаючи на невиконання відповідачами зобов"язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками, пеню за невиконання умов договору.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29.03.2021 року було відкрито провадження у справі.
Представник позивача, АТ «Альфа-Банк», в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду клопотання, відповідно до якого просив розглянути справу без його участі та зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, не надали до суду пояснень про причини неявки.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідачів на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.
Судом встановлено, що між сторонами в справі виникли правовідносини щодо виконання цивільно правових угод, а саме кредитного договору та договору поруки.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
Позивач свої зобов*язання виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит.
Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов*язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого станом на 25.02.2021року має заборгованість в сумі 839940.45 грн. 20 коп., а саме: строкова заборгованість - 318108.07 грн., прострочена заборгованість - 115363.39грн, строкова заборгованість по нарахованих відсотках - 4096.29грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках - 402373.70гр.,
В забезпечення виконання зобов"язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, Позивач та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 224901 від 21 серпня 2008року..
Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 , як поручитель поручається за виконання ОСОБА_1 , обов"язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.
Згідно умов договору поруки відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обов"язків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно зі статтями 526,530,610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Як передбачено ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ЦПК України).
Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Як передбачено ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором станом на 25.02.2021року в сумі 839940.45 грн. 20 коп., а саме : строкова заборгованість - 318108.07 грн., прострочена заборгованість - 115363.39грн, строкова заборгованість по нарахованих відсотках - 4096.29грн., прострочена заборгованість по нарахованих відсотках - 402373.70гр.
Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 своїх зобов`язаннь, що випливає з кредитного договору, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 526, 634, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного Кодексу України, суд , -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Головуючий: Маханьков О.В.