Справа № 453/994/20 Головуючий у 1 інстанції: Курницька В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1851/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

31 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 квітня 2021 року та ухвалу цього ж суду від 11 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

встановив:

Оскаржуваним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 06 квітня 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень у твердій грошовій сумі заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду тобто з 18 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Оскаржуваною ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2021 року.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_2 , подавши 05.05.2021 апеляційну скаргу (а.с. 60).

Перевіривши матеріали справи, суд приходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно повернути, виходячи із такого.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Зокрема, форма і зміст апеляційної скарги визначені статтею 356 ЦПК України.

Частиною 3 статті 356 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Підписання та подання апеляційної скарги є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина друга статті 357 ЦПК України).

Разом із тим, частина п`ята статті 357 ЦПК України визначає самостійні підстави неприйняття апеляційної скарги до розгляду і повернення її судом апеляційної інстанції.

Зокрема, пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Тобто, процесуальний закон визначив, що подання апеляційної скарги особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписання її особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено є підставою для прямого повернення такої апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга в інтересах відповідача ОСОБА_1 подана адвокатом Повідайчиком О.І.

На підтвердження повноважень адвокатом додано до апеляційної скарги ордер про надання правничої (правової) допомоги, який сформований в системі Електронний суд, тобто такий не відповідає встановленій формі, жодних інших доказів на підтвердження повноважень до апеляційної скарги не додано, в матеріалах справи такі відсутні.

Так, документи, що підтверджують повноваження представників передбачені статтею 62 ЦПК України.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (ч. 4 цієї статті).

За змістом статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером визнається письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

В свою чергу, згідно із п.п. 2, 12, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 17 грудня 2012 року № 36 ордер на надання правової допомоги є письмовим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом № 5076-VI та іншими законами України. Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності). Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера. Ордер має містити наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

Із наведеного слідує, що адвокат як представник для підтвердження своїх повноважень учасника справи повинен надати ордер, тобто оригінальний документ встановленої законодавством форми та змісту, з якого можна презюмувати, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги і підтверджує правомочність адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Інші форми цього документа, такі як копії ордера будь-якого виду, зокрема й копія, завірена самим адвокатом, не замінюють обов`язку надавати ордер, як основний вид документа, перший і єдиний його примірник.

Крім цього, згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив, що повинно бути окремо зазначено в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

В ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року, справа № 9901/847/18.

Враховуючи наведене, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження наявності у адвоката Повідайчика О.І. повноважень на представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 у Львівському апеляційному суді, оскільки поданий адвокатом ордер не відповідає вимогам закону, а також у такому не вказано чітко назву органу (суду), в якому надається правова допомога, що свідчить про те, що подана апеляційна скарга не відповідає п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України України, оскільки її підписано без підтвердження повноважень особи на здійснення представництва.

Враховуючи те, що апеляційна скарга від імені відповідача подана особою, яка не має права її подавати (протилежні докази в матеріалах справи відсутні), що свідчить про відсутність визначених статтями 58 та 60 ЦПК України підстав вважати особу, яка підписала апеляційну скаргу належним представником у Львівському апеляційному суді та можливість вчиняти від імені апелянта юридично значимі дії, тому така не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Керуючись ст. 356, 357 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 квітня 2021 року та ухвалу цього ж суду від 11 лютого 2021 року повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення скарги особі, яка її подала, не позбавляє можливості подати апеляційну скаргу повторно, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментівповернути до Сколівського районного суду Львівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк