Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2021 Справа №607/4249/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем ОСОБА_2 , посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося. Протягом останніх років нормальних сімейних стосунків між ними не існує. Близько шести років вони проживають окремо, у різних країнах, спілкуються зрідка, лише по телефону, спільного господарства не ведуть. Вони є абсолютно чужими людьми, з різними характерами та поглядами на життя, їх нічого не поєднує. Вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому просить його розірвати.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Магдич О.О. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача в суд надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити, при ухваленні рішення просять суд врахувати те, що відповідач погодився на розірвання шлюбу, укладеного із позивачкою.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає та погоджується на розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив

Відповідно ст. 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків.

Згідно ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до вимог ст..15 договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого Постановою ВР України від 04.02.1994 року, документи які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом.

Таким чином, суд визнає витяг із акту про шлюб №914/2013, виданого Бюро РАЦС в Гдині, Воєводство Поморське, Республіка Польща, яким підтверджено укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 28 вересня 2013 року.

Відповідно до ст. 2 Цивільно-процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та "Про міжнародне приватне право".

Питання, що виникають у сфері приватно-правових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Згідно ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Згідно з вимогами ст..26 договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого Постановою ВР України від 04.02.1994 року, розірвання шлюбу проводиться згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя в момент порушення справи. Якщо в момент порушення справи один з подружжя є громадянином однієї Договірної сторони, а другий громадянином іншої Договірної Сторони, розірвання шлюбу проводиться згідно законодавством тієї Договірної сторони, на території якої вони мають місце проживання. Якщо один з подружжя має місце проживання на території однієї Договірної Сторони, а другий на території іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство тієї Договірної Сторони, орган якої порушив справу. Компетентним органом є орган тієї Договірної Сторони, на території якої подружжя має місце проживання.

Як уже зазначалось, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі із 28 вересня 2013 року, що підтверджується Скороченою копією акту про шлюб №914/2013, виданою Бюро РАЦС в Гдині, Воєводство Поморське, Республіка Польща.

У даному шлюбі неповнолітніх дітей немає.

Судом з`ясовано, що сторони тривалий час, протягом шести років не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, стали чужими людьми.

Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально.

Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Згідно із ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує його особисті права та законні інтереси.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), зареєстрований 28 вересня 2013 року Бюро РАЦС в Гдині, Воєводство Поморське, Республіка Польща, актовий запис №914/2013.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач:ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Польщі, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Головуючий суддяВ. В. Ромазан