Справа № 564/3144/20
Костопільський районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя Левчук В.В.
секретар судового засідання Зберун К.Ф.
позивача - не з`явився
відповідач - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/3144/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач в черговий раз в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив та не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Про дату, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів та постановити заочне рішення.
Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.
Вказані обставини підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна від 26.02.2016 №54121551, а також Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №603794 від 20.12.2005 року, а також державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №603794 від 20.12.2005.
ОСОБА_2 зареєстрована у будинку за адресою АДРЕСА_1 з 02 жовтня 2019 року, що підтверджується будинковою книгою та довідкою Комунального підприємства «Костопільське будинкоуправління» №4771 від 06.11.2020.
Відповідач ОСОБА_2 є колишньою дружиною сина позивача - ОСОБА_3 , шлюб між якими розірвано за рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2020 року у справі №564/1368/20.
ОСОБА_3 при розірванні шлюбу відновив дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 », що підтверджується рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2020 року у справі №564/1368/20 та свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданим 30.07.2020 Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №15.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Відповідно до ст.406 ЦК України, сервітут припиняється у разі, зокрема, припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у будинку за адресою АДРЕСА_1 , проте за вказаною адресою не проживає, місце її проживання невідоме, не являється членом сім?ї позивача. Сторони спільного господарства не ведуть, договору на користування житлом з власником будинку не укладали.
Відтак, на спірні правовідносини не поширюються норми статей 71, 64, 156 ЖК УРСР та ст.405 ЦК України, оскільки відповідач не є членом сім?ї позивача і право відповідача на користування чужим майном - належним позивачу житловим будинком, підлягає припиненню на вимогу власника відповідно до положень частини другої ст.406 ЦК України.
Аналогічною є правова позиція Верховного Суду України, постанова ВСУ від 15 травня 2017року у справі № 6-2931цс16.
За вказаних обставин, суд дійшов переконливого висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що сплачена сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 141, 223, 247, 280, 263-265, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 840 /вісімсот сорок / гривень 80 копійок витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 /двадцяти/ днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного заочного судового рішення - 05.02.2021.

СуддяВ. В. Левчук