Справа № 449/509/21
У Х В А Л А

"17" травня 2021 р. м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого: судді Борняк Р.О.,

секретаря: Вовк О.С.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Перемишлянського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про затвердження мирової угоди, згідно якої з метою врегулювання спору сторони домовилися, що стягнення заборгованості за договором позики від 13.03.2021 року у розмірі 556 600,00 грн., задовольняються шляхом передання відповідачами земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0031, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,1142 га ОСОБА_1 . Сторонами досягнута домовленість про те, що витрати з оплати судових зборів, послуг за надання правової допомоги та будь - яких інших послуг не відшкодовуються одна одній та покладаються виключно на ту сторону, яка їх понесла.

Позивач у підготовчому судовому засіданні просив затвердити мирову угоду.

Відповідач ОСОБА_2 , який згідно нотаріально укладених довіреностей уповноважений представляти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтвердив факт укладення мирової угоди та просив її затвердити.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить затвердити угоду про примирення.

Вислухавши думку представників сторін, перевіривши заяву про укладення мирової угоди, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 7 статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно ч.5 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до завдань та загальних засад цивільного судочинства, визначених у ст.2 ЦПК України та вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення має ґрунтуватися на засадах верховенства права, відповідати критеріям законності та обґрунтованості.

Здійснюючи правосуддя і діючи у межах наданих законом повноважень, вирішуючи питання про наявність підстав для затвердження умов мирової угоди, відповідно до ст.207 ЦПК України суд повинен перевірити чи відповідають умови мирової угоди положенням закону, її зміст, чіткість викладення її умов, чи стосується угода предмета спору, чи всі умови мирової угоди визначені у межах позову, стосуються предмета позову і засновані на взаємних поступках, чи ліквідується спір, що виникає між сторонами внаслідок такої мирової угоди.

Відповідно до положень процесуального законодавства, предмет позову - матеріально-правова вимога позивача до відповідачів, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

При цьому суд враховує, що предмет мирової угоди обмежується предметом спору у конкретній цивільній справі та вважає, що за умовами конкретної мирової угоди сторони просять фактично узаконити перехід права власності на майно від однієї особи до іншої всупереч встановленого законом порядку оформлення відчуження майна, а під видом мирової угоди бажають укласти інший договір, а саме договір купівлі-продажу.

Суд вважає, що дана мирова угода не відповідає вимогам закону та виходить за межі предмету позову, так як перехід права власності на майно залежить від багатьох факторів, зокрема: оформлення нерухомого майна з обов`язковим нотаріальним посвідченням та державною реєстрацією, з`ясування наявності заборони відчуження нерухомого майна, його застави, прав на нього третіх осіб та інших обставин, які не можуть бути з`ясовані судом під час вирішення питання про визнання мирової угоди.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно зі ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, договір купівлі-продажу, предметом якого є нерухоме майно, має бути обов`язково нотаріально посвідченим.

Крім того, мирова угода не відповідає вимогам ст.207 ЦПК України, оскільки не направлена на врегулювання спору, а є вимогою про перехід права власності на майно, тоді як предметом спору є стягнення грошових коштів.

Зважаючи на те, що сторони не бажали настання правових наслідків, передбачених укладенням мирової угоди з огляду на предмет спору, а фактично намагалися діяти всупереч встановленому законом порядку відчуження права власності на об`єкти нерухомого майна, зловживаючи при цьому процесуальними правами у визначений п.5 ч.2 ст.44 ЦПК України спосіб, - укладаючи мирову угоду, у затвердженні такої мирової угоди відповідно до приписів ч.5 ст.207 ЦПК України слід відмовити.

Крім того, суд зауважує, що мирова угода не є правочином, який вчиняється за загальними правилами цивільного законодавства, а є різновидом зобов`язання, що виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою). У даному випадку питання щодо переходу права власності на земельну ділянку може бути вирішено у позасудовому порядку.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, висловлених в ухвалі від 01.08.2018 у справі №760/15287/15-ц та ухвалі від 30.05.2018 у справі №759/4103/16-ц, суд відмовляє у затвердженні мирової угоди, якщо її умови стосуються прав та обов`язків сторін, які не входять до предмету позову, а також, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

Також досліджуючи Державний акт на право на земельну ділянку серії ЯД №462167, встановлено, що власниками земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0031, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,1142 га є ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яким належить по 1/3 спільній частці. ОСОБА_3 не є власником даної земельної ділянки, а ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 є жителями м. Львова, а також вищенаведена земельна ділянка знаходиться в м.Львові, відповідно суд вважає, що позов носить формальний характер, підсудність справи штучно змінена, оскільки тільки ОСОБА_3 зареєстрований у м. Перемишляни Львівської області, а метою подання позову є набуття права власності у порушення існуючого порядку відчуження та реєстрації правочинів з нерухомістю.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним відмовити сторонам у затвердженні мирової угоди.

Керуючись ст.ст. 207, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - відмовити.

Продовжити підготовче судове засідання, яке відкласти до 16 червня 2021 року до 11.00 год..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Р. О. Борняк