ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/820/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/1681/20 Категорія: 308000000 Пироженко С.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року :

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

особа, що подає апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2020 року, у складі судді Пироженка С.А.,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права на користування житловим приміщенням та права на реєстрацію місця проживання.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він до 2016 року був постійно зареєстрований за адресою проживання свого батька - ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .

В 2016 році у зв`язку з навчанням він переїхав до м. Києва, де був зареєстрований у гуртожитку Національного університету біоресурсів і природокористування України. На даний час він продовжує навчання, але в гуртожитку не проживає, а тому повернувшись до м. Черкаси мав намір зареєструвати своє місце проживання за адресою своєї колишньої реєстрації по АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання свого батька ОСОБА_3 .

Право власності на частку в даному будинку належить його батькові ОСОБА_3 . Співвласником іншої частини будинку є ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 відмовляється надати згоду на його реєстрацію за вказаною адресою, а тому Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради йому відмовлено у реєстрації місця проживання.

Вважає, що має право на користування даним житловим приміщенням і, відповідно, має право на реєстрацію свого місця проживання за вказаною адресою.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати його таким, що має право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_2 та визнати за ним право на реєстрацію місця проживання за вказаною адресою.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2020 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_3 .

Визнано за ОСОБА_1 право на реєстрацію місця проживання по АДРЕСА_3 без згоди співвласника ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 940,80 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2021 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2020 року без задоволення, не було належним чином повідомлено заявника про розгляд справи.

Також вказує, що судом першої інстанції при постановленні заочного рішення у справі не було враховано того, що позивач до неї про отримання згоди на його реєстрацію місця проживання не звертався.

Крім того, зазначає, що даний будинок на праві власності належить ще двом співвласникам, які не були вказані в позовній заяві.

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши представника відповідачки та третю особу, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення, виходячи із наступного.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України, визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.23).

ОСОБА_3 (батько позивача), перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (17 травня 1986 року 15 червня 1993 року) придбав 41/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_3 , згідно договору купівлі продажу від 5 липня 1991 року (а.с. 9-10).

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 7 грудня 2007 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя та розподіл майна подружжя, задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 21/100 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_3 .

Виділено ОСОБА_2 21/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки КП «ЧООБТІ» від 19 лютого 2020 року домоволодіння АДРЕСА_3 ) зареєстровано за ОСОБА_7 27/100 частки; ОСОБА_2 21/100 частки; ОСОБА_8 8/25 частки; ОСОБА_3 1/5 частки ( а.с. 21).

Згідно адресної картки особи від 30 липня 2018 року у будинку АДРЕСА_3 ) зареєстровані: ОСОБА_9 (дата реєстрації 28.02.1978 року), ОСОБА_3 ( 17.07.1991 року), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с.22).

7 лютого 2020 року до Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Веретільником І.В. було подано заяву про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із наданням згоди ОСОБА_3 , в якій йому було відмовлено у зв`язку з неподанням необхідних документів або інформації, а саме: відсутня згода всіх співвласників будинку ( а.с. 8).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За правилами статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках, зокрема, тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1 з 13 травня 2003 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а 18 серпня 2016 року знятий з реєстрації проживання за даною адресою. В подальшому, 8 вересня 2016 року він був зареєстрований в гуртожитку по АДРЕСА_4 та 28 листопада 2019 року знятий з реєстрації проживання за даною адресою ( а.с.24).

Крім того, з наданої довідки № 342 від 27 травня 2021 року Національного університету біоресурсів і природокористування України, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно навчається на денній формі за державним замовленням на факультеті захисту рослин, біотехнологій та екології.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 , прийшов до обґрунтованого та вмотивованого висновку, оскільки ОСОБА_1 , як член сім`ї власника житла, тимчасово виїздив з постійного місця проживання ( АДРЕСА_2 ), у зв`язку з навчанням, що у відповідності до ст. 71 ЖК УРСР надає йому право на збереження за ним житлового приміщення, як тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 , стосовно того, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2020 року без задоволення, належним чином не повідомив заявника про розгляд справи, є необґрунтованими.

В матеріалах справи містяться судові повістки від 5 березня 2021 року про виклик ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 в судове засідання, яке відбудеться о 12:00 год. 19 березня 2021 року, із зазначенням адрес вказаних в заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 12, 15). Крім того, ОСОБА_2 була обізнана про подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки вона була подана безпосередньо її представником - ОСОБА_4 , згідно ордеру серії ЧК № 179110, та не була позбавлена можливості цікавитися станом розгляду справи відповідно до норм ЦПК України.

Доводи скаржника, що судом першої інстанції, при постановленні заочного рішення у справі, не було враховано того, що позивач не звертався до відповідачки про отримання згоди на його реєстрацію місця проживання, не знайшли свого підтвердження при перегляді справи в суді апеляційної інстанції, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, відмова у наданні згоди на реєстрацію місця проживання позивача пов`язана з тим, що ОСОБА_2 має намір продати свою частку у цьому житловому будинку, а реєстрація позивача, на її думку, створить труднощі у реалізації цього права.

Також, скаржник зазначає, що даний будинок на праві власності належить ще двом співвласникам, які не були вказані в позовній заяві.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 175 ЦПК України, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим й таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановлене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 червня 2020 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 11 червня 2021 року.

Судді: Н. І. Гончар

Ю. В. Сіренко

Т. Л. Фетісова