Справа № 766/3703/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Крайнюк А.В.

за участі представника відповідача адвоката Проценко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні позовну заяву Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача борг за спожиті послуги теплопостачання в сумі 10066,80 грн. за період з 01.12.2011 року по 01.05.2016 року та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. 25.07.2018 року позивачем подана заява про збільшення позовних вимог, з урахуванням якої просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2011 року по 01.07.2018 року у розмірі 24086,56 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Ухвалою від 02.07.2016 року відкрито провадження у справі.

12.02.2019 року та 03.01.2020 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, яким заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що у належній йому квартирі, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 з 01.10.2012 року відсутня централізована система теплопостачання (стояки і радіатори), а також просив суд застосувати позовну давність.

Відповідно до розпорядження Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/1823/19 від 15.08.2019 року суддя Дорошинська В.Е. не може продовжувати розгляд справи.

15.08.2019 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу.

Ухвалою від 11.09.2019 року справу прийнято до провадження.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив застосувати до боргу строки позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Актів від 12.11.2012 року, 28.11.2012 року, 10.12.2012 року 13.11.2013 року, 14.11.2014 року, 13.11.2015 року в квартирі АДРЕСА_2 відсутня система центрального опалення.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали пояснення, які зводяться до того, що належна відповідачу квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 від`єднана від системи теплопостачання у 2012 році за зверненням ОСОБА_1 . Відповідного дозволу відповідачем ОСОБА_1 не надавалося.

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 1706цс15 зазначено, що «відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61-44416св18) зроблено висновок, що «єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено».

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 6-1192цс15 зазначено, що «підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання».

Відповідач не дотримався встановленої законом процедури, здійснивши самовільне відключення від мережі централізованого опалення. Акту міжвідомчої комісії про надання дозволу на відключення житлового будинку від централізованого опалення до суду на надано.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем заборгованість позивача за період з грудня 2011 року по липень 2018 року становить 24086,56 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ст.68 ЖК України вбачається, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст.ст.256, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст.253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Заборгованість за період з грудня 2011 року по липень 2018 року становить 24086,56 грн. Разом з тим, період нарахування, зазначений позивачем у розрахунку виходить за межі встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності. Враховуючи загальний порядок обрахування строку позовної давності, останній має обраховуватись з 24.05.2013 року.

За період часу з 24.05.2013 року до 01.07.2018 року заборгованість відповідача становить 21539 грн. 05 коп., суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 1232 грн. 26 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 257-259, 263-265, 279-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 525, 625 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (м.Херсон, Бериславське шосе, 1; ) заборгованість у період з 24.05.2013 року до 01.07.2018 року у розмірі 21539 грн. 05 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (м.Херсон, Бериславське шосе, 1; ) судовий збір у розмірі 1232 грн. 26 коп.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин