КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/5667/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Київ

Справа № 760/1557/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року, постановлену у складі судді Українця В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - передано на розгляд Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказував, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що на даний момент між позивачем та відповідачем не припинено ведення спільного господарства та сумісного проживання і що наразі обидва проживають у АДРЕСА_1 . Відповідач придбав частку житлового будинку, що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.03.2018 і таким чином подружжя постійно перебуває у м. Києві. Вказує, що скаржник та відповідач за взаємною згодою погоджуються на те, щоб дана справа №760/1557/21 розглядалась за місцем їхнього перебування, тобто Солом`янським районним судом м. Києва. Крім того, судом першої інстанції не враховано тих обставини, що у шлюбі є малолітня дитина і виїжджати обом до м. Дніпро немає змоги та немає потреби.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції посилався на те, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально не відноситься до Солом`янського району м. Києва, а тому дійшов висновку про передачу справи на розгляд Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у січні ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 2 ст. 28 ЦПК України встановлено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Отже, законодавцем визначено та закріплено вичерпний перелік випадків, у яких позивач наділений правом звернутися до суду з позовом за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або відповідача.

Реєстрація проживання або перебування фізичних осіб на території України регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру».

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні; довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання особи.

Згідно з п. 1 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207 , ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Відповідно до п.3,7,9 Правил реєстрація/ зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором.

За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позовом, зазначив своє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , а зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , що територіально не відноситься до Солом`янського району м. Києва.

Зазначені в позовній заяві зареєстровані адреси місця проживання позивача та відповідача підтверджується також копіями паспортів громадян України сторін, що знаходяться в матеріалах справи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про передачу справи за підсудністю до Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська, за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання позивача та відповідача.

Доводи апеляційної скарги, про те, що сторони разом з дітьми постійно проживають у м. Києві, а тому справа повинна бути розглянута районним судом м. Києва, колегія суддів відхиляє, оскільки Цивільним процесуальним кодексом України передбачено, що позови про розірвання шлюбу пред`являються за зареєстрованим місцем проживання (перебування) одного з подружжя за вибором позивача або за домовленістю сторін. Тобто, місце проживання або місце перебування має бути зареєстрованим у встановленому законодавством порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач придбала частку житлового будинку у м. Києві, висновків суду не спростовують, оскільки визначальним для визначення підсудності справи є встановлення судом зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи або зареєстрованого у встановленому порядку місця перебування фізичної особи.

Оскільки зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача та відповідача є м. Дніпро, то справа не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність постановленої ухвали не впливають.

Оскільки ухвала постановлена з дотримання норм чинного законодавства, висновки суду відповідають матеріалам справи, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.