Справа № 146/732/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

треті особи: Орган опіки та піклування Тульчинської районної державної адміністрації у Вінницькій області; орган опіки та піклування Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області

вимоги позивача: про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною

представник позивача: адвокат Снітко В.А.

представник відповідача: адвокат Корнійчук С.А.

представник органу опіки та піклування Тульчинської районної державної адміністрації у Вінницькій області: Біжан О.М.

представник органу опіки та піклування Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області Шпикуляк С.А.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

17 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перешкоджати йому, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначити наступні способи його участі у вихованні доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 : побачення п`ять разів на тиждень, з понеділка по п`ятницю з 15:00 год. до 20:00 год. за місцем фактичного проживання та перебування доньки ОСОБА_3 ; спільний відпочинок: кожну неділю тижня з донькою ОСОБА_3 за його місцем проживання (с.Клембівка Ямпільського району Вінницької області) у період часу з 08 год. до 20:00 години.

Позов обґрунтовано наступним.

Шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу у сторін залишилася неповнолітня дитина, а саме донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час дитина проживає разом із матір`ю, а саме за місцем реєстрації відповідача. Позивач є батьком дитини, не позбавлений батьківських прав, сплачує аліменти та має намір приймати участь у вихованні дитини та хоче вільно спілкуватися із дитиною.

Фактично з самого моменту розлучення у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають із його донькою, стосовно неможливості його нормального спілкування із його донькою.

Після чисельних мирних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою.

23 жовтня 2020 року відповідачем подано до суду відзив, згідно якого просила відмовити в задоволенні позову через необґрунтованість позовних вимог та просить встановити графік побачення батька з дитиною: кожна п`ятниця з 17:00 до 19:00 у присутності відповідача; кожна субота з 10:30 до 12:30 у присутності відповідача; кожна неділя з 15:00 до 17:00 у присутності відповідача.

Відзив обґрунтовано наступним.

Відповідач вказує, що позовні вимоги є необґрунтовані, оскільки позивачем не наведено доказів на підтвердження обставин викладених у позові.

Відповідач зазначає, що аліментів позивач не сплачує, та що дитина сама не бажає спілкуватися з батьком в зв`язку з тим, що батько самоусунувся від виховання дитини.

Відповідач наголошує, що графік побачень запропонований батьком дитини буде суперечити інтересам самої дитини.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 14 вересня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 30 жовтня 2020 року.

23 жовтня 2020 року відповідачем подано до суду відзив.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 30 жовтня 2020 року підготовче засідання відкладено на 03 грудня 2020 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 03 грудня 2020 року підготовче засідання відкладено на 17 грудня 2020 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 17 грудня 2020 року підготовче засідання відкладено на 27 січня 2021 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 27 січня 2021 року підготовче засідання відкладено на 18 березня 2021 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 18 березня 2021 року підготовче засідання відкладено на 20 квітня 2021 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 20 квітня 2021 року підготовче засідання відкладено на 18 травня 2021 року.

Доводи учасників процесу.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 , заявив про зменшення позовних вимог та просив визначити наступний порядок його участі у вихованні доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 : побачення з дитиною кожної суботи місяця з 09.00 до 18.00 години.

Відповідач, ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що проти того, щоб відповідач спілкувався з дитиною без її присутності.

Позивач, ОСОБА_1 підтримав вимогу відповідача щодо спілкування з дитиною у присутності відповідача.

Представник позивача, адвокат Снітко В.А. в судовому засіданні підтримав позицію позивача, висловлену в судовому засіданні.

Відповідач, ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала зменшені позовні вимоги.

Представник органу опіки та піклування Тульчинської районної державної адміністрації у Вінницькій області: Біжан О.М. не заперечувала проти задоволення зменшених позовних вимог позивача.

Представник органу опіки та піклування Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області Шпикуляк С.А. не заперечувала проти задоволення зменшених позовних вимог позивача.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , у свідоцтві про народження якої батьками значаться ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сторони по справі.

На даний час малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю, що не оспорюється сторонами по справі.

Позивач, як батько, намагається приймати участь в житті та вихованні доньки, однак вважає, що через перешкоди, які чинить відповідачка, він не в повному обсязі реалізує своє право на участь в житті та вихованні доньки, тому просить встановити чіткий регламент його зустрічей з дитиною.

Судом встановлено, що відповідачка не заперечує проти зустрічей позивача з дитиною.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Томашпільської селищної ради «Про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною» від 26.01.2021 року вих. №05-40-14/77, орган опіки та піклування Томашпільської селищної ради, в інтересах малолітньої дитини, вважає за доцільне встановити наступний порядок спілкування батька, ОСОБА_1 з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : два рази на місяць, у вихідні дні (субота та неділя) з 10:00 год по 17:00 год. за місцем проживання батька, за адресою: АДРЕСА_1 за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 та в її присутності.

Згідно правової позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року при розгляді справи № 487/2621/17, висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування

Суд відзначає, що сторони в судовому засіданні прийшли згоди щодо участі обох батьків у вихованні дитини виходячи, в першу чергу, з інтересів останньої.

Суд вважає, що батько дитини має право на спілкування з нею, однак це не повинно заважати нормальному розвитку дитини. Тому слід створити умови для одночасного спілкування з дитиною обох з батьків. Зважаючи на те, що дитина має надто незначний вік (чотири роки), враховуючи що позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшив, та відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнала, суд вважає, що спілкування батька з дитиною доцільно обумовити присутністю, при цьому матері дитини, і вважає необхідним встановити позивачу наступний спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з його дитиною: побачення з дитиною кожної суботи місяця з 09.00 до 18.00 години у присутності матері - ОСОБА_2 , оскільки вважає, що саме такий порядок буде відповідати інтересам дитини.

Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судових розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки зменшені позовні вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, відповідачем визнано зменшені позовні вимоги, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, порядок участі позивача у вихованні дитини узгоджений сторонами буде відповідати інтересам дитини, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення зменшених позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 840,80 гривень, а тому враховуючи вимоги ч.1 ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420,40 гривень, з відповідача стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 141, 200, 206 ЦПК України, ст.ст. 150, 153, 155, 157, 159 Сімейного Кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

В И Р І Ш И В :

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Тульчинської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною задовольнити повністю.

Визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- побачення з дитиною кожної суботи місяця з 09.00 до 18.00 години у присутності матері : ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 50% суми сплаченого судового збору в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Повернути ОСОБА_1 50% суми сплаченого за квитанцією № 19 від 14.08.2020 року, судового збору, а саме в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Томашпільським РС УДМС України у Вінницькій області, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 виданий 11 серпня 2016 року Томашпільським РС УДМС України у Вінницькій області, РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Третя особа: Орган опіки та піклування Тульчинської районної державної адміністрації у Вінницькій області, адреса: 23600, Вінницька область, м. Тульчин, вул. Миколи Леонтовича, буд. 1

Третя особа: Орган опіки та піклування Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, адреса: 24200, Вінницька область, Тульчинський район, смт Томашпіль, пл.Т.Шевченка, 1.

Повний текст рішення виготовлено: 28 травня 2021 року.

Суддя: О. В. Пилипчук