Справа № 344/8651/16-ц
Провадження № 2/344/315/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.

секретаря Максимів Н.С.,

за участю сторін:

представника позивача Гончар М.С.,

представника відповідача Івасюти Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить: в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за кредитним договором № 2/08/17-05 від 22.08.2008 року, яка складає: 55 893 долари США 18 центів, з яких: заборгованість за кредитом - 28322,33 доларів США; заборгованість за відсотками - 27570,85 доларів США; та 54098 гривень 85 коп., що складається із комісії за обслуговування кредиту - 10171,60 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 43927,25 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Іпотечного договору від 22.08.2008 року, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 та посвідченого 22.08.2008 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, запис про що внесено до реєстру за реєстровим № 5029, а саме: квартиру № 11 зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом її продажу на прилюдних торгах у процедурі виконавчого провадження за початковою ціною продажу, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 2/08/17-05. Річна ставка за Договором за користування кредитними коштами становить 16 % річних (п. 1.4. Кредитного договору). Відповідно до п. 3.3.3., 3.3.4. Кредитного договору позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом в строки та на умовах, визначених Кредитним договором. Банк зі своєї сторони виконав договірні зобов`язання за Кредитним договором у повному обсязі, а позичальник від виконання зобов`язань ухиляється. Позичальник порушив свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредиту. Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених п.п. 3.3 (крім пунктів 3.3.2. та 3.3.3), цього Договору, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5 (п`яти) відсотків від суми кредитних коштів, зазначеної в п. 1.1. цього Договору. Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору у разі несвоєчасного повного або часткового повернення кредитних коштів, несвоєчасної повної або часткової сплати процентів та/або плати за обслуговування кредиту, передбачених цім Договором, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від суми неповерненого кредиту та /або несплачених процентів та або плати за обслуговування кредиту, строк сплати яких настав. Загальна сума заборгованості відповідача перед Банком відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором станом на 07 червня 2016 року становить, 55 893,18 доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю України становить 1 396 527 грн. 88 коп., та складається з: заборгованості за кредитом - 28 322,33 доларів США; відсотків за користування кредитом - 27 570,85 доларів США; заборгованість за комісіями в сумі 54 098 грн. 85 коп., що складається з: комісії за обслуговування кредиту - 10 171,60 грн.; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту - 43 927,25 грн. 22 серпня 2008 року, з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за Договором, між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 , який являється поручителем ОСОБА_2 , укладено іпотечний договір, посвідчений 22.08.2016 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угрин Л.А. Відповідно до умов вказаного Іпотечного договору, Іпотекодавцем передано в іпотеку квартиру № 11 , зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу (Іпотекодавцю) на підставі Договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І. 26.02.2008 року за реєстраційним номером 4-607. Згідно п.п. 7.1.,7.3 Іпотечного договору в разі порушення позичальником зобов`язання за Кредитним договором чи Іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, а також інших обов`язків іпотекодавця/позичальника, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 6.1., 6.2. Іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки у випадку якщо в момент виконання зобов`язань вони не будуть виконані (виконанні належним чином). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» виникає право звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Іпотечного договору шляхом його продажу ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». Також позивач звертає увагу на те, що рішенням Франківського районного суду міста Львова від 25.01.2012 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованість за договором кредиту № 2/08/17-05 від 22.08.2008 року в сумі 256827,81 грн. Однак вказане рішення суду не виконуєтьсяся ні в добровільному, ні в примусовому порядку, грошових коштів на рахунок не надходить. Таким чином, наявність рішення Франківського районного суду міста Львова від 25.01.2012 року, виконання якого не здійснено, не припиняє правовідносини сторін за кредитним договором, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, яке складається з заборгованості за процентами й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій. А тому і іпотечний договір, що має похідний характер від основного зобов`язання, є дійсним.

Представником відповідача - адвокатом Івасюта Л.В. суду подано правову позицію та письмові пояснення, у яких сторона відповідача, з посиланням на наявність чинного рішення Франківського районного суду міста Львова від 25.01.2012 року, позов заперечує, зазначаючи, що позивач пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами Банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов. Таким чином строк виконання зобов`язання змінився і остаточний строк погашення кредиту не може бути пізніше 25 січня 2012 року (дати винесення рішення Франківського районного суду м. Львова). Розрахунок заборгованостей складено некоректно, оскільки з прийняттям рішення Франківським районним судом м. Львова 25.01.2012 року про дострокове стягнення суми боргу, необґрунтоване посилання позивача в розрахунку заборгованостей на графік платежів щодо сплати кредиту по червень 2016 року. Тому відсутні підстави для відповідача щодо сплати зазначених у позовній заяві сум. В даному випадку з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 07.06.2016 року вбачається, що розрахунок заборгованості подано в суд позивачем без урахування строку позовної давності по окремих платежах починаючи з 23.10.2008 року по 07.06.2016 року, що не відповідає вимогам чинного законодавства а тому такі позовні вимоги в такому обсязі задоволені бути не можуть.

Представник відповідача зазначає, що у справі № 2-2574/11, за заявою уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про видачу дублікату виконавчого документу і поновленні строку для пред`явлення таких до виконання (за позовом Банку до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором) заявнику Апеляційним судом Львівської області 13 грудня 2017 року задоволено заяву про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення строків пред`явлення документу до виконання. Таким чином на даний момент є чинним рішення Франківського районного суду м. Львова від 25 січня 2012 року по справі № 2-1326/733/2012, у відповідності до якого вирішено стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за договором кредиту № 2/08/17-05 від 22.08.2008 року в сумі 256 827, 81 грн. і у позивача наявний виконавчий лист про солідарне стягнення боргу. ОСОБА_1 є одиним із боржників за виконавчим документом, виданим 2012 року Франківським районним судом м. Львова. При цьому слід зауважити, що поважних причин, з яких іпотечне майно не було реалізовано в ході виконавчого провадження по виконанню зазначеного вище рішення Франківського районного суду м. Львова починаючи з 2012 року і до сьогоднішнього дня, немає. Суму боргу за кредитним договором встановив Франківський районний суд м. Львова в рішенні від 25 січня 2012 року по справі № 2-1326/733/2012, вона становить 256 827, 81 грн. і у позивача відсутні перешкоди для виконання зазначеного рішення суду в тому числі шляхом реалізації вищевказаного нерухомого майна Відповідача, що являється предметом іпотеки.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 липня 2016 року (с. Мелещенко Л.В. ) відкрито провадження у справі (а.с. 42).

У зв`язку із закінченням 24.04.2017 року п`ятирічного строку призначення судді Мелещенко Л.В. вперше та відповідно до розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Оліяра В.І. № 57 від 04.05.2017 року проведено повторний автоматичний розподіл даної цивільної справи (а.с. 83).

Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Антоняку Т.М. (а.с. 84).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 травня 2017 року (с. Антоняк Т.М.) справу прийнято до провадження (а.с. 85).

Відповідно до ухвали суду від 18 травня 2021 року до участі у справі залучено правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. В подальшому не прибув у судове засідання.

Представник ТзОВ «Вердикт Капітал» подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову заперечила. В подальшому не прибула в судове засідання, подавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнає частково, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в межах суми 256 827,81 грн., визначеної рішенням Франківського районного суду міста Львова від 25.01.2012 року.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.08.2008 року між публічним акціонерним товариством "ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2/08/17-05, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 30000 доларів США

Згідно вказаного Кредитного договору, річна ставка за користування кредитними коштами становить 16 % річних (п. 1.4. Кредитного договору).

Відповідно до п. 3.3.3., 3.3.4. Кредитного договору позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом в строки та на умовах, визначених Кредитним договором.

Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору, за кожний випадок невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених п.п. 3.3 (крім пунктів 3.3.2. та 3.3.3) цього Договору, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5 (п`яти) відсотків від суми кредитних коштів, зазначеної в п. 1.1. цього Договору.

Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору, у разі несвоєчасного повного або часткового повернення кредитних коштів, несвоєчасної повної або часткової сплати процентів та/або плати за обслуговування кредиту, передбачених цім Договором, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від суми неповерненого кредиту та /або несплачених процентів та або плати за обслуговування кредиту, строк сплати яких настав.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 22.08.2008 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки , предметом якого є нерухоме майно а саме, квартира № 11 зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 6.2 Договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцем зобов`язання в цілому або в частині, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, Кредитним договором або чинним законодавством, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим Договром та чинним законодавством.

Також матеріалами справи встановлено, що рішенням Франківського районного суду міста Львова від 25.01.2012 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованість за договором кредиту № 2/08/17-05 від 22.08.2008 року в сумі 256827,81 грн., 1 700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно Договору № 212009 про відступлення прав вимоги від 28.11.2019 року Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» відступлено права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до позичальників та /або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 212009, ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги відповідача за Договором іпотеки.

Відповідно до ухвали суду від 18 травня 2021 року до участі у справі залучено правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина першастатті 546 ЦК України).

Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку»).

Частинами першою та другою статті 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Законом визначені два способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду, та позасудовий - на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Способами задоволення вимог іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону України «Про іпотеку») є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 41-47 вказаного Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 вказаного Закону).

Підстави припинення іпотеки визначено ст. 17 Закону України "Про іпотеку", зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання.

У ч. 1 ст. 598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Так, рішеням Франківського районного суду міста Львова від 25.01.2012 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованість за договором кредиту № 2/08/17-05 від 22.08.2008 року в сумі 256827,81 грн., 1 700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин, початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою.

Тобто початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що Банк скористався своїм право та достроково стягнув в судовому порядку кредитну заборгованість, у зв`язку з чим змінив строк виконання зобов`язання, оскільки у 2012 році звернувся до суду з відповідним позовом.

З огляду на що Банк, звернувшись до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованість за договором кредиту № 2/08/17-05 від 22.08.2008 року у 2012 році, позивач перервав строк позовної давності щодо погашення спірної кредитної заборгованості, а тому при зверненні у липні 2016 року до суду із позовом шляхом вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, Банк пропустив строк позовної давності по окремих платежах починаючи з 23.10.2008 року по 07.06.2016 року.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 357/9126/17.

Відтак, суд погоджується з позицією представника відповідача, що розрахунок заборгованості подано в суд позивачем без урахування строку позовної давності по окремих платежах починаючи з 23.10.2008 року по 07.06.2016 року.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань у строки, передбачені Кредитним договором, належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають частковому задоволенню, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Іпотечного договору від 22.08.2008 року, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 та посвідченого 22.08.2008 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, запис про що внесено до реєстру за реєстровим № 5029, а саме: квартиру № 11 зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за кредитним договором № 2/08/17-05 від 22.08.2008 року, яка складає 256 827, 81 грн.

Також, позивач просить визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у процедурі виконавчого провадження за початковою ціною продажу, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності.

Суд погоджується із таким способом реалізації предмета іпотеки, так як згідно з роз`ясненнями, які містяться в 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Іпотечного договору від 22.08.2008 року, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 та посвідченого 22.08.2008 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, запис про що внесено до реєстру за реєстровим № 5029: квартиру під номером 11, зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за кредитним договором № 2/08/17-05 від 22.08.2008 року, яка складає 256 827 грн. 81 коп., шляхом її продажу на прилюдних торгах у процедурі виконавчого провадження за початковою ціною продажу, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності.

В решті вимг позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 1378 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 26.05.2021 року.