Провадження № 2/522/5148/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем позивачка не сумісна, у них різні погляди на основні питання подружніх стосунків, виховання дітей, ролі подружжя у родині. Вказує, що вона покірно виконувала всі примхи та забаганки чоловіка, тому він дедалі сильніше вчиняє психологічний тиск. Внаслідок довготривалого принизливого ставлення ОСОБА_1 втратила почуття любові та поваги, у травні 2020 року сторони остаточно припинили шлюбні відносини.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 30.11.2020 року.

До суду 23.11.2020 року надійшов відзив на позову заяву від ОСОБА_2 , відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, оскільки він не бажає розлучатися з дружиною, вважає, що сторони зможуть знайти шлях для щасливого подружнього життя. Також вказав, що деякий час працював в Естонії та Німеччині. Вказує, що вважає за краще виховувати синів сторін у сім`ї, де обоє батьків проживають разом. Також відповідач вказує, що вони з дружиною не можуть домовитися щодо того з ким будуть проживати діти, тому просить викликати їх в суд для з`ясування їхньої думки.

У судовому засіданні 30.11.2020 року оголошено перерву з метою вирішення питання щодо участі позивача з перекладачем або через представника або для подання заяви про розгляд справи без участі позивача, до 04.02.2021 року.

У судове засідання 04.02.2021 року сторони не з`явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Судом встановлено, що 01.11.2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб, про що Бендерським відділом РАЦС складено акт про одруження №517, що вбачається з дублікату свідоцтва про одруження (Республіка Молдова) серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін у місті Бендери Республіки Молдова народився син ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін у місті Одесі Україна народився син ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, так у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз фактично розпався, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили, даний факт має істотне значення.

Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування - значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін по справі.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

З матеріалів справи вбачається, що сім`я розпалась остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Тому, позов підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про необхідність з`ясування у синів сторін з ким вони хочуть проживати не враховуються судом, адже визначення місця проживання дітей не є предметом спору. Також не приймаються до уваги твердження відповідача про можливість збереження сім`ї заради дітей, адже позивача не може бути примушено до продовження шлюбу.

Керуючись ст.ст. 76-81, 206, 258, 263, 265, 266 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 114 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований Бендерівським відділом РАЦС (Республіка Молдова), акт про одруження №517 від 01.11.2003 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 08.02.2021 року.

Суддя В.Я. Бондар