РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/669/21

Справа № 510/936/20

14.06.2021 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Пройка С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Представник позивачів звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 батько позивачів, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 57,70 кв.м., житловою площею 40,90 кв.м., підсобною площею 16,80 кв.м., літньої кухні літ. Б, навісу літ. В, сараю літ. Г, сараю літ. Д, огорожі №1-4, споруда № 5.

За життя ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишив, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

Позивачі та відповідач ОСОБА_3 (вдова) входять до кола спадкоємців першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги немає.

У встановлений законом строк позивачі та ОСОБА_5 (син спадкодавця) звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4 .

За наслідками звернення до нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 квітня 2011р., зареєстроване в реєстрі за № 1105, відповідно до якого позивачі та ОСОБА_5 успадкували по 1/3 частки (кожний) земельної ділянки розміром 2,15 га, розташованої на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:0263, :01:005:0693, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , а саме, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 позивачі отримати не змогли з причини втрати оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

земельну ділянку площею 2,15 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:0264, :01:005:0695, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

1/3 частку земельної ділянки розміром 2,15 га, розташованої на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:0263, :01:005:0693, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 заповідального розпорядження не залишив, спадкоємство здійснюється за законом.

Відповідач є єдиною спадкоємицею першої черги за законом спадкового майна ОСОБА_5 , однак на спадщину не претендує та не заперечує проти її прийняття позивачами.

Позивачі входять до кола спадкоємців другої черги за законом.

У встановлений законом шестимісячний строк визначений для прийняття спадщини, позивачі до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 не звертались. Однак постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, від неї не відмовлялись.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивачі звернулись до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 27 листопада 2019 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивачі у судове засідання не з`явились, від їх представника адвоката Златі Н.С. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява про визнання позову, в який вона також просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 батько позивачів, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 57,70 кв.м., житловою площею 40,90 кв.м., підсобною площею 16,80 кв.м., літньої кухні літ. Б, навісу літ. В, сараю літ. Г, сараю літ. Д, огорожі №1-4, споруда № 5.

За життя ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишив, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

Позивачі та відповідач (вдова) входять до кола спадкоємців першої черги за законом. Інших спадкоємців першої черги немає.

У встановлений законом строк позивачі та ОСОБА_5 (син спадкодавця) звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4 .

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки їх воля, як спадкоємців за законом, була виражена у їх діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За наслідками звернення до нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 квітня 2011р., зареєстроване в реєстрі за № 1105, відповідно до якого позивачі та ОСОБА_5 успадкували по 1/3 частки (кожний) земельної ділянки розміром 2,15 га, розташованої на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:0263, :01:005:0693, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , а саме, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 позивачі та ОСОБА_5 отримати не змогли з причини втрати оригіналів правовстановлюючих документів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

земельну ділянку площею 2,15 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:0264, :01:005:0695, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

1/3 частку земельної ділянки розміром 2,15 га, розташованої на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:0263, :01:005:0693, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 заповідального розпорядження не залишив, спадкоємство здійснюється за законом.

Відповідач є єдиною спадкоємицею першої черги за законом спадкового майна ОСОБА_5 , однак на спадщину не претендує та не заперечує проти її прийняття позивачами.

Позивачі входять до кола спадкоємців другої черги за законом.

У встановлений законом шестимісячний строк визначений для прийняття спадщини, відповідачі до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 не звертались. Однак постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, від неї не відмовлялись.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивачі звернулись до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 27 листопада 2019 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження позовних вимог, представник позивачів надала суду копії документів, які підтверджують: право власності та видавалися на ім`я померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; документи, що підтверджують звернення позивачів у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, документи які підтверджують сумісне проживання позивачів з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцями.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, що визначено ч. 1 ст. 368 ЦК України.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачів є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 58, 76, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 57,70 кв.м., житловою площею 40,90 кв.м., підсобною площею 16,80 кв.м., літньої кухні літ. Б, навісу літ. В, сараю літ. Г, сараю літ. Д, огорожі №1-4, споруда № 5, в порядку спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку площею 2,15 га, яка розташована на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:0264, :01:005:0695, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на 1/3 частку земельної ділянки розміром 2,15 га, розташованої на території Орлівської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер :01:003:0263, :01:005:0693, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спільної сумісної власності.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова