Провадження № 2-з/761/125/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Буцан Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири.

Разом з позовом, представник ОСОБА_1 звернулась із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 99,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Заява мотивована тим, що 03.08.2017 року між ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 99,00 м.кв., за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В., зареєстрований в реєстрі за №1753. Відповідно до п.4 договору, продаж квартири за домовленістю сторін було вчинено в національній валюті України в розмірі 466207 грн. Станом на 03.08.2017 р. відповідно до курсу Національного банку України 466207 грн. являлось еквівалентом 19318 доларів США. 22.01.2019 р. між ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 99.0 м. кв., за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за номером 27. Оскільки, ОСОБА_1 є громадянином Республіки Білорусь, то він не обізнаний про реальну ринкову вартість об`єктів нерухомого майна на території України. Зважаючи, що квартира була відчужена від імені позивача за довіреністю по вартості, яка не відповідала середній вартості аналогічних об`єктів нерухомості, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про визнання договору купівлі-продажу квартири від 03.08.2017 року недійсним. На сьогоднішній день в мережі Інтернет на веб сайті Dom Ria оприлюднено оголошення про продаж квартири за ціною 390 000 доларів США. Вважає, що у разі не застосування забезпечення позову, відповідач може здійснити продаж майна особі, яка може стати добросовісним набувачем, що унеможливить виконання рішення суду та суттєво ускладнить поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, за приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У п. 4 даної постанови Пленуму зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги, серед іншого, інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладений 03.08.2017 року між ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 99,0 кв.м. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І.В., зареєстрований в реєстрі за №1753; визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 22.01.2019 року між ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_5 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 99,0 кв.м. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за №27.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 .

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року (справа № 183/5864/17-7), метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, судом враховуються висновки Верховного Суду , викладені у постанові від 13.03.2019р. по справі №755/1357/18 в частині нормативно-правового обґрунтування щодо прийняття судом рішення за заявою про забезпечення позову.

Так, колегією суддів зазначено, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Так, слід зазначити, що під час розгляду заяви не було встановлено обставин, які зумовлюють обов`язкове застосування зустрічного забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, а тому, оскільки, обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди ОСОБА_3 на думку суду відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Зважаючи на надані докази, предмет спору та положення чинного процесуального законодавства України, суд вважає за можливе задовольнити заяву про накладення арешту на майно, оскільки представником ОСОБА_1 обґрунтовано вказано, що невжиття такого заходу забезпечення позову може призвести до труднощів у виконанні рішення суду в разі зміни власника спірного майна.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 352, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити .

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_3 .

Дані про боржника: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3

Виконання ухвали покласти на Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ). Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 12.03.2021 року.

Суддя: