ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/538/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Філіпчук О.В.,

учасники справи: апелянт ОСОБА_1 ,

представник МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» Гальченко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2021 року (суддя Продан Б.Г.) за позовом Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

В липні 2019 року Міське комунальне підприємство «Хмельницьктеплокомуненерго» (далі МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», підприємство) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач є споживачем послуг з теплопостачання, які надаються МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» за адресою: АДРЕСА_1 .

Нарахування за послуги з централізованого теплопостачання здійснювалось згідно тарифів. Однак, відповідач належним чином не виконувала обов`язки щодо оплати послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим станом на 19 червня 2019 року заборгованість за період з 01 серпня 2014 по 31 травня 2019 року склала 24303,50 грн., яку боржник відмовляється сплатити в добровільному порядку.

Посилаючись на наведене, МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» просило суд стягнути на його користь заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 24303,50 грн.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій.

Зустрічний позов мотивовано тим, що вона 26.10.2018 року звернулась до МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» із вимогою провести перерахунок розміру оплати за послуги теплопостачання за період з 14.07.2017 року по 04.04.2018 року, так як зареєстровані у вказаній квартирі ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 не проживають, проте її вимоги залишилися без належного реагування. ОСОБА_1 вважає, що має право на відшкодування збитків заподіяних її майну в результаті неналежного надання житлово-комунальних послуг МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», у зв`язку з чим нею подано відповідачеві заяву-претензію на суму 35000 грн. щодо затоплення її квартири, яке відбулося внаслідок неналежного стану внутрішньобудинкових мереж. Дану вимогу нею підтверджено актом затоплення квартири АДРЕСА_2 від 26.01.2019 року та актом про аварійний стан внутрішньобудинкових систем від 07.02.2019 року, проте будь-якої відповіді на своє звернення вона не отримувала. Також вказувала, що вона має право на стягнення штрафів за перевищення строків проведення аварійно-відновлювальних робіт.

Посилаючись на наведене ОСОБА_1 просила визнати неправомірними дії (бездіяльність) МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» щодо відмови у перерахунку розміру сплати за комунальні послуги; зобов`язати відповідача зробити перерахунок розміру плати за комунальні послуги; зобов`язати МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» відкликати з примусового виконання виконавчий лист на суму 1367,90 грн.; зобов`язати МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» опломбувати вхідний запірний вентель гарячого водопостачання в закритому стані.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2021 року первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» 24 303,50 грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.08.2014 року по 30.06.2019 року та 1 921 грн. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», суд першої інстанції керувався тим, що відповідач, яка є споживачем послуг з гарячого водопостачання, свої обов`язки щодо оплати даних послуг належним чином не виконували, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог позивачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції, розглядаючи справу допустив ряд процесуальних порушень, зокрема, всупереч постанови Хмельницького апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, не призначив експертизу, також не з`ясував повноваження представника підприємства, не розглянув її клопотання про виклик свідків.

Апелянт вважає, що підприємство умисно приховує докази, а саме: відсутні складові тарифу на виготовлену продукцію, цокольний поверх будинку за адресою: АДРЕСА_3 , використовується суб`єктом господарської діяльності, в підвальному приміщенні частини площі у користуванні ОСОБА_1 не передбачено. Вважає, що договір з опалення повинен передбачати надання окремої послуги з опалення місць загального користування.

Вказувала, що у період з 01.09.2016 року по 01.11.2018 року ціни на тарифи МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» були завищеними.

Посилаючись на п.6 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» зазначала, що вона має право на неоплату вартості послуг у зв`язку з відсутністю членів її сім`ї у вказаній квартирі.

Також вказувала, що вона не отримувала відповіді від МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» на заяву-претензію щодо відсутності гарячої води в квартирі та відсутності обігріву ванної кімнати та щодо витрачених коштів у розмірі 35000 грн. на усунення наслідків аварії в системі гарячого водопостачання, у зв`язку з чим має місце порушення вимог п.39 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. N 630.

Також під час розгляду справи МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» не надав показників загально-будинкового лічильника теплової енергії, які є єдиною підставою для нарахування плати за послуги з централізованого опалення. Вважає, що наданий підприємством розрахунок не є належним доказом, оскільки не підтверджується відповідними документами бухгалтерського обліку про витрати виконавця по даному будинку.

У відзиві на апеляційну скаргу МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з таких підстав.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_3 (онук). Вказана квартира знаходиться в багатоквартирному будинку з централізованою системою опалення.

МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає відповідачу послуги з теплопостачання до квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 29,0 кв.м, опалювальна площа складає 27,19 кв.м.

Порядок нарахувань за послуги з теплопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_3 здійснюється на підставі показів загальнобудинкового лічильника обліку теплової енергії, відповідно до акта прийняття теплового вузла від 28 липня 2015 року, акта перепломбування приладу обліку теплової енергії, актів звірки показників приладу обліку теплової енергії ( а.с.97-103).

Згідно довідки МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» заборгованість ОСОБА_1 за спожиту теплову енергію за період з 01.08.2014 року по 31.05.2019 року становить 24303,50 грн.

Постановою головного Державного виконавця Другого відділу ДВС міста Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області від 15.01.2018 року відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу №686/20857/14-ц від 16.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» коштів в сумі 1367,90 грн.

Як вбачається із акта від 25.01.2019 року про залиття, аварію, що трапилася на системі централізованого опалення, гарячого водопостачання, затвердженого директором МКП «Хмельницьктеплокомуненерго», 25 січня 2019 сталася аварія на системі гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_3 . Аварія сталася на трубі діаметром 25мм стояка централізованого гарячого водопостачання внаслідок зносу труби між квартирами АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . В результаті аварії сталися незначні витоки системи гарячого водопостачання. Після обстеження стояка гарячого водопостачання було запропоновано часткову заміну між стояками квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . ОСОБА_1 не надавала доступ до комунікацій та часткову заміну даного стояка. Через тривалу відмову ОСОБА_1 надати доступ до системи гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_4 , заміну проведено 07.02.2019 року силами та за рахунок МКП «Хмельницьктеплокомуненерго». Під час проведення відновлювально-ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_4 слідів підтікання (затоплення) не було виявлено (а.с.58-60).

Зі змісту заяви (претензії) від 05.03.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 просила зробити перерахунок заборгованості за послуги гарячого водопостачання з 26.01.2019 року по 05.03.2019 року, у зв`язку з ненаданням послуг. Також повідомила, що внаслідок залиття квартири гарячою водою її майну були заподіянні збитки в розмірі 35000 грн.

Відповідно до довідки від 25.09.2019 року №2108/02 по особовому рахунку АДРЕСА_6 , ОСОБА_1 здійснено перерахунок за недодані послуги централізованого гарячого водопостачання за 14 календарних дні - 315,47 грн. (а.с.61).

Згідно з статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Такі послуги надаються споживачу фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством (частина друга статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п. 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630 опалювана площа (об`єм) будинку - загальна площа (об`єм) приміщень будинку, в тому числі у разі опалення площа (об`єм) сходових кліток, ліфтових та інших шахт.

Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є наступні: своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги.

Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до змісту частини третьої статті 6, частини першої статті 630 ЦК України, статей 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на зазначене, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, із урахуванням вказаних норм матеріального права, правильно надавши оцінку поданим доказам, обґрунтовано виходив із того, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки ОСОБА_1 , як власником квартири АДРЕСА_2 , не дотримано обов`язку з оплати послуг з централізованого гарячого водопостачання.

Твердження ОСОБА_1 щодо зобов`язання МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» здійснити перерахунок оплати послуг з централізованого гарячого водопостачання у зв`язку з непроживанням в спірній квартирі членів її сім`ї, не впливають на висновки суду, а тому їх слід відхилити.

В спірній квартирі споживача відсутній індивідуальний прилад обліку гарячої води, тому розрахунок за надані послуги проводився по затвердженим Постановами державного регулятора (НКРЕКП) тарифами та за кількістю осіб. Так споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в жилому приміщенні споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Заява від 15.03.2019 року ОСОБА_1 про здійснення перерахунку послуг, оскільки зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 , донька ОСОБА_2 та малолітній онук ОСОБА_3 не проживають в спірній квартирі, документально не підтверджена. Апелянтом не надано належних та допустимих доказів тимчасової відсутності в житловому приміщенні зазначених осіб понад 30 днів і суду першої інстанції.

Надану суду апеляційної інстанції довідку від 22.03.2021 року про фактичне місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , колегією суддів не прийнято до розгляду, оскільки така довідка видана уже після ухвалення рішення судом першої інстанції, крім того, ОСОБА_1 порушено порядок надання доказів, визначений статтею 83 ЦПК України та частини 3 статті 367 ЦПК України.

Доводи ОСОБА_1 щодо неправильності нарахування плати за послуги з централізованого теплопостачання, оскільки зменшилася опалювальна площа, за рахунок від`єднання рушникосушилки у ванній кімнаті її квартири, то вони є безпідставними, оскільки опалювальною площею є - загальна площа квартири без урахування площі лоджій, балконів, терас. У ванній кімнаті проходить стояк системи гарячого водопостачання, а наявність або відсутність рушникосушилки не призводить до зменшення опалювальної площі.

За період часу з 25.01.2019 року по 07.02.2019 року, оскільки стояк гарячої води по квартирі АДРЕСА_2 був перекритий у зв`язку з аварійною ситуацією та відповідно мешканці квартир по даному стояку не отримували відповідні послуги за вказаний період, МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» у березні 2019 року було проведено перерахунок нарахування плати за послугу з гарячого водопостачання споживачам, у яких відсутні індивідуальні прилади обліку гарячої води, в тому числі і ОСОБА_1 .

Твердження апелянтки, щодо зарахування в рахунок заборгованості за послуги з теплопостачання збитків в розмірі 35000 грн. завданих її майну, а саме квартирі, в результаті аварійної ситуації яка сталася 25.01.2019 року та вони є безпідставними, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами спричинення таких збитків. Як вбачається із матеріалів справи, в результаті аварійної ситуації, яка сталася 25.01.2019 року, сталися незначні витоки, що не призвело до завдання збитків майну та житловому приміщенню ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 , що з 01.09.2016 року по 01.11.2018 року тарифи на послуги МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» були завищені, не підтверджуються належними доказами. Підставою для визначення тарифів із надання комунальних послуг виробниками теплової енергії є відповідні постанови постійно діючого центрального органу виконавчої влади зі спеціальним статусом - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які на дату споживання позивачем комунальних послуг, не скасовані. МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» застосовувалися тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідно до Постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2021 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк