справа № 216/1087/20
номер провадження № 2/216/406/21
УХВАЛА

іменем України

09 червня 2021 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Сидорака В.В.,

за участю секретаря судового засідання Балі А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гайдаша Євгенія Владиленовича до Центрально-Міського відділу державної виконачої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Державної казначейської служби України, про стягнення матеріальної шкоди завданої неправомірними рішеннями та діями державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвоката Гайдаша Євгенія Владиленовича до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Державної казначейської служби України, про стягнення матеріальної шкоди завданої неправомірним рішенням та діями державного виконавця під час проведення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року, справу прийнято до судового провадження та призначено до розгляду у спрощеному провадженні.

Позивач та його представник повторно не з`явилась у судове засідання, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Судом було вжито всіх необхідних заходів щодо сповіщення останніх.

Відповідачі в судове засідання також не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань не надали.

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступні обставини

Позивач та його представник викликався у судове засідання призначене на 24.03.2020 року, однак в дане судове засідання не з`явились, адвокат Гайдаш Є.В., який є представником позивача надав суду клопотання про відкладення слухання справи, у зв`язку з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та з метою забезпечення безпеки учасників судового процесу, дане клопотання суд задовольнив та відклав судове засідання. 04.06. 2020 року представник позивача адвокат Гайдаш Є.В. за його заявою, був ознайомлений з матеріалами справи. В судове засідання призначене на 22.10.2020 року, ні позивач, ні його представник не з`явились, останній надав суду клопотання, про відкладення слухання справи, в якому зазначає, що 21.10.2020 р. сторонам по справі було направлено уточнену позовну заяву, у зв`язку з чим виникла необхідність надати їм час для ознайомлення з уточненими вимогами позивача. В судове засідання призначене на 30.11.2020 року позивач не з`явився, участь в судовому засіданні приймав його представник адвокат Гайдаш Є.В., який заявив клопотання, про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що відповідач не ознайомлений з уточненою позовною заявою, таке клопотання суд задовольнив та відклав судове засідання на 02.03.2021 року, в яке ні позивач, ні його представник не з`явились, у зв`язку з чим судове засідання в черговий раз було відкладено на 09.06.2021 року, в яке позивач та його представник також не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання чи розгляду справи за їх відсутності суду не надали.

Так судом було встановлено, що позивач не з`явився ні в одне з призначених судових засідань, його представник загалом не з`явився в чотири судові засідання (з яких двічі підряд). Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку, що позивач та його представник не проявляють ініціативи щодо розгляду справи в розумні інтервали часу, крім того, суд вважає, що останні зловживають належними їм процесуальними правами, при цьому проявляють халатність до своїх процесуальних обов`язків, чим затягують розгляд справи та проявляють абсолютну незацікавленість щодо розгляду такої.

Слід зазначити, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до норм ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки у судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Суд відкладає розгляд справи в разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача у судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Позивач та його представник більше як двічі, не з`явились в судове засідання, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали, судом було вжито всіх необхідних заходів щодо сповіщення останніх, про що в матеріалах справи наявні відповідні поштові повідомлення.

Враховуючи такі обставини, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду, така позиція узгоджується і з позицією ВС України, який у своїй постанові від 05.06.2020 року, у справі № 910/16978/19, зазначив, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності (в разі визнання явки позивача обов`язковою). Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його неявка перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гайдаша Євгенія Владиленовича до Центрально-Міського відділу державної виконачої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Державної казначейської служби України, про стягнення матеріальної шкоди завданої неправомірними рішеннями та діями державного виконавця під час проведення виконавчого провадження залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Сидорак