Справа № 661/835/21
Провадження № 2/661/431/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: Бойко М.Є.,

за участю секретаря: Антоненко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором спадкодавця,

встановив:

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором від 05.03.2012 року в сумі 5581,12 грн., посилаючись те, що вони є спадкоємцями після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який порушив свої зобов`язання за даним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 05.03.2012 року, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір № б/н шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном його повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг.

Проте, ОСОБА_3 взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення боргу не реагував, унаслідок чого, станом на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за ним утворилась заборгованість за поточним тілом кредита в розмірі 5581,12 грн..

Спадкоємицями ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто спадщину прийняли фактично.

12.06.2020 року відповідачам направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, проте жодних дій щодо виконання викладених у цьому листі вимог ними виконано не було.

Посилаючись на вищевикладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою судді від 25.03.2021 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Проте, ухвалою суду від 26.05.2021 року провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_1 закрито у зв`язку із її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив суд позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, у поданій нею письмовій заяві також просила розгляд справи проводити у її відсутність.

За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити без участі сторін, за наявними в матеріалах справи доказами.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводилось без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні з цим правовідносини.

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", у зв`язку з чим, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 14.06.2018 року було змінено найменування з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", про що зазначено у п.1.7. Статуту АТ КБ "ПриватБанк".

Позивач у своїй позовній заяві зазначив, що 05.03.2012 року, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір № б/н, шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 300,00 грн., розмір якого у подальшому збільшився до 4000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі, вказаному в Тарифах. 29.05.2019 року кредитний ліміт відповідача знову було зменшено до 0,00 грн.

Свої зобов`язання перед банком ОСОБА_3 , не виконував належним чином, у зв`язку із чим станом на травень 2019 року його заборгованість становить 5581,12 гривень по тілу кредита.

Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 та частиною 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України строк.

Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України).

На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 24.03.2020 року була направлена претензія кредитора до Новокаховської державної нотаріальної контори, а 20.05.2020 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа була заведена на підставі листа-претензії КБ «ПриватБанк».

Разом з цим, спадкоємцею ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів померлого та його доньки, наявними в матеріалах справи, тобто остання фактично прийняла спадщину після померлого, хоча відповідного свідоцтва вона не отримувала, а тому банком 12.06.2020 року їй було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив до неї вимоги про сплату заборгованості померлого ОСОБА_3 за кредитним договором від 05.03.2012 року.

Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Підписана ОСОБА_3 05.03.2012 року анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг.

У відповідності із цією заявою відповідач ознайомився із договором надання банківських послуг до його укладення і погодився з умовами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст.264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, саме до повноважень суду входить оцінка наданих сторонами у справі доказів та встановлення на їх підставі фактичних обставин справи. При цьому суд вправі як погодитися з такими доказами, так і відхилити їх, навівши свої міркування з цього приводу.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, заборгованість по тілу кредиту у позичальника ОСОБА_3 в даному випадку станом на 20.05.2019 року становить 5581,12 грн., проте з цього ж розрахунку вбачається, що з наданих йому фактично коштів ОСОБА_3 було витрачено 22470,46 грн., а погашено з них 22789,97 грн., тобто фактично його заборгованість відсутня, а тому відповідні вимоги банку до його спадкоємиці ОСОБА_2 задоволенню не підлягають в зв`язку із іх необгрунтованістю.

Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє, судові витрати стягненню з відповідачки на користь банку не підлягають.

Керуючись , ст.ст. 12, 60, 81, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог, встановлених ст.353-356 ЦПК України.

Ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя М. Є. Бойко