Справа № 202/2355/21
Провадження № 2-з/202/73/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

1 червня 2021 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Терещук Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду та уточнивши свої позовні вимоги, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 40000 доларів США та 3% річних у розмірі 1361 доларів США, посилаючись на те, що 15.01.2020 року між ним і відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення позики в установлений договором строк не виконала, у зв`язку з чим сума позики з урахуванням положень ст.ст. 60-61 СК України підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_3 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2021 року було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме накладено арешт на грошові кошти в будь-якій валюті в межах ціни позову 41361 долар США, що еквівалентно 1151424 грн. 06 коп., які належать ОСОБА_2 та знаходяться на банківських рахунках, відкритих на її ім`я як фізичної особи, окрім тих коштів, накладення арешту на які заборонено законом.

Позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на майно та грошові коштів межах ціни позову в сумі 41361 доларів США, що еквівалентно 1151424,06 грн., які знаходяться на будь-яких банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_3 та які будуть виявлені під час виконавчого провадження.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідно до норм Сімейного кодексу України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є солідарними боржниками за зобов`язанням, однак кошти та майно, оформлене на ОСОБА_3 , може бути відчужене, заставлене, передано в іпотеку, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд з`ясовує наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд враховує, що предметом уточненої позовної заяви позивача є стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як подружжя суми боргу за договором позики та 3% річних у розмірі 41361 доларів США, що еквівалентно1151424,06 грн., та є достатні підстави вважати, що між сторонами дійсно наявний цивільно-правовий спір.

У той же час ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2021 року у цій справі вже був застосований такий захід забезпечення позову ОСОБА_1 як накладення арешту на грошові кошти в будь-якій валюті в межах ціни позову 41361 долар США, що еквівалентно 1151424 грн. 06 коп., які належать ОСОБА_2 та знаходяться на банківських рахунках, відкритих на її ім`я як фізичної особи.

В своїй заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на майно та грошові коштів у межах ціни позову в сумі 41361 доларів США, що еквівалентно 1151424,06 грн., які знаходяться на будь-яких банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_3 та які будуть виявлені під час виконавчого провадження.

Між тим, суд вважає, що вжиття цього заходу забезпечення позову буде неспівмірним із заявленими позовними вимогами та може мати негативні наслідки для відповідача, оскільки позивачем хоча й заявлені позовні вимоги про солідарне стягнення боргу з відповідачів, однак накладення на майно та грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_3 у межах ціни позову в сумі 41361 доларів США, що еквівалентно 1151424,06 грн., з урахуванням того, що судом вже застосовано захід забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах цієї ж суми на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 , може призвести до подвійного забезпечення позову. Тим більше, що матеріали заяви про забезпечення позову не містять даних щодо виконання ухвали про забезпечення позову від 30.04.2021 року щодо накладення арешту на грошові кошти, які находяться на рахунках ОСОБА_2 .

Отже, накладення арешту на майно та кошти ОСОБА_3 буде непропорційним втручанню в права відповідача, може порушити баланс інтересів сторін.

На переконання суду, в даному випадку позивач з урахуванням уточнених позовних вимог відповідно до статі 156 ЦПК України вправі ставити питання про зміну заходу забезпечення в межах розміру заявлених позовних вимог, а не про подвійне забезпечення його позовних вимог.

Ураховуючи наведене, в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209-210 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову про стягнення суми боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.Ю. Марченко