Справа № 135/141/21
Провадження № 2/135/129/21
25.05.2021 м. Ладижин Вінницька область
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючої судді Волошиної Т.В.,
з участі секретаря судових засідань Ступак Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ладижинського міського відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
8 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ладижинського міського відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 з вимогою про зняття арешту з майна.
До подання позову в суд позивач зверталася в Ладижинський міський відділ ДВС, в якому просила зняти арешт, але отримала відмову, а тому вимушена звернутись до суду із даним позовом, оскільки накладений арешт перешкоджає їй у реалізації своє право власності.
Відповідач та третя особа відзиву на позов не подали.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 подала на адресу суду заяву, у якій просила позов задовольнити та слухати справу у її відсутність.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Представник відповідача Ладижинського міського відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання та про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, слід провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
25 грудня 2008 року рішенням Апеляційного суду Вінницької області з позивача стягнено на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної школи в розмірі 2 000 грн і 1 000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу (а.с.8-10).
Позивач зверталася до Ладижинського міського відділу ДВС та просила зняти арешт від 21.10.2010 на будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , але листом №466 від 04.02.2021 отримала відмову, в якій зазначено, що всі виконавчі провадження завершені до 01.01.2017 знищені. Відомості щодо накладення вказаних вище обтяжень у відділі відсутні. Станом на 04.02.2021 ОСОБА_1 згідно з обліковими даними відділу та даних Автоматизованої системи виконавчого провадження боржником не значиться (а.с. 7).
V. Оцінка Суду.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Начальником Ладижинського МВ ДВС Зайком Т.В. відмовлено заявнику у знятті арешту в зв`язку із відсутністю відомостей щодо накладень обтяжень відносно позивача. Крім того, станом на 04.02.2021 ОСОБА_1 , згідно з обліковими даними відділу та даних Автоматизованої системи виконавчого провадження боржником не значиться.
У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті зазначеного вище майна.
Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
На підставі наведеного, керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 386, 391 ЦК України, ст. ст. 258,259,263,264,265,266 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Ладижинського міського відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про зняття арешту з майна задовольнити.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

- відповідач - Ладижинський міський відділ Державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), адреса: вул. Процишина, 23, м. Ладижин, Вінницька область, ;

- третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Рішення складено та підписано суддею 25.05.2021.

Суддя