ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року

м.Суми

Справа №584/744/20

Номер провадження 22-ц/816/846/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Волокитинська сільська рада Путивльського району Сумської області, правонаступником якої є Путивльська міська рада Сумської області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кохана Олексія Миколайовича на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 11 березня 2021 року в складі судді Данік Я.І., ухваленого у м. Путивлі, повний текст якого складено 17 березня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

04 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0104, площею 2,44 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0230, площею 0,5 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат заявника ОСОБА_3 , відкрилась спадщина на спірні земельні ділянки. Спадкоємцями першої черги за законом були мати померлого - ОСОБА_4 , яка відмовилась від спадщини на користь позивача, а також дружина померлого - третя особа ОСОБА_5 . Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна заявник не може у зв`язку з тим, що третя особа, у якої знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, відмовляється в добровільному порядку з`явитись до нотаріальної контори.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 11 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кохан О.М., посилаючись на незаконність рішення суду, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд керувався роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які стосуються справ про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. На думку заявника, позов заявлено до належного відповідача. Ухвала суду про відмову у залученні співвідповідача не проголошувалась.

У відзиві на апеляційну скаргу правонаступник Волокитинської сільської ради - Путивльська міська рада Сумської області повідомляє апеляційний суд, що відповідачем у справі права позивача не порушувались та не оспорюються, а тому сільська рада не може бути відповідачем у даній справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , його представника - адвоката Кохан О.М., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кочерги Путивльського району Сумської області (а.с. 11, 45, 46).

23 лютого 2018 року до Бориспільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява від матері померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про відмову від спадщини на користь сина - ОСОБА_1 (зв. а.с. 41).

Того ж дня, 23 лютого 2018 року, до Бориспільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття спадщини (а.с. 42).

03 квітня 2018 року до Бориспільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява від дружини померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про прийняття спадщини (зв. а.с. 42 - 43).

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23 лютого 2018 року відбулась реєстрація спадкової справи №51/2018 після смерті ОСОБА_3 (а.с. 9).

Листом № 58/02-14 від 24 січня 2019 року державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори звертався до ОСОБА_2 , з проханням повідомити про наявність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки площею 2,44 га, кадастровий номер :05:001:0104, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та площею 0,5 га, кадастровий номер :05:001:0230, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, а також повідомити про наявність заперечень щодо видачі свідоцтв про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 на 1/2 частину вказаних земельних ділянок (а.с. 10).

Постановою державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори № 1648/02-31 від 05 листопада 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв на право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 69).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов пред`явлено до неналежного відповідача. При цьому, третя особа ОСОБА_2 є іншим спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 та прийняла спадщину і саме вона відмовляється надати правовстановлюючі документи на спадкове майно, тобто чинить перешкоди позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину, проте вимог до неї заявник не пред`являв. Крім того, ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 17 лютого 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кохана О.М. про залучення співвідповідачем ОСОБА_2 відмовлено у зв`язку з тим, що позивачу про обставини, які його представник виклав у клопотанні, було відомо ще на момент подачі позову до суду, і до закриття підготовчого провадження він чи його представник відповідного клопотання не заявляв.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у даній категорії справ, є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернення з позовом до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (п. 2 і п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 всупереч положенням статей 51, 175 ЦПК України, не зазначив усіх відповідачів, прав та інтересів яких може стосуватись ухвалене судове рішення.

Відповідач у даній справі - Волокитинська сільська рада Путивльського району Сумської області, правонаступником якої є Путивльська міська рада Сумської області, є неналежним, оскільки не є зобов`язаним за вимогою позивача. Натомість, належним відповідачем, як вбачається з матеріалів справи, є ОСОБА_2 , яку позивач, як зазначено в апеляційній скарзі, вважає третьою особою, а сільську раду - належним відповідачем.

При цьому, з клопотанням про заміну відповідача на належного відповідача з дотриманням вимог ст. 51 ЦПК України позивач у встановлений процесуальним законом строк не звернувся, а заявлене клопотання про залучення ОСОБА_2 співвідповідачем суд вирішив відповідно до вимог закону.

За відсутності визначених процесуальним законом підстав для заміни неналежного відповідача належним апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про відмову у задоволенні позову, заявленого до неналежного відповідача.

Доводи апеляційної скарги вже були предметом розгляду суду першої інстанції, обґрунтовано ним спростовані та фактично зводиться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кохана Олексія Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Путивльського районного суду Сумської області від 11 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина