Провадження № 2-ві/263/6/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного судуміста Маріуполя Федоренко Т.І., при секретарі Тимошенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Маріуполі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ікорської Є.С.у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Ікорської Є.С. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

21 травня 2021 року до канцелярії суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Ікорської Є.С., на обґрунтування якої зазначено, що суддя Ікорська Є.С. не може приймати участь у розгляді цивільної справи, оскільки вона є заінтересованою в результаті розгляду, посилаючись на наступне. Під час ознайомлення із матеріалами цивільної справи ним встановлені наступні документи: довідка заступника головного бухгалтера ККП «Маріупольтепломережа» Іванової А.В. від 11 березня 2021 року № 61.3.2-15768-6.1.3.3.2 до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області; заява заступника головного бухгалтера ККП «Маріупольтепломережа» Іванової А.В. від 12 березня 2021 року № 61.3.2-16194-3.3.2 до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області; копія службової записки начальника відділу по роботі з персоналом ОСОБА_2 на ім`я в.о. директора ККП «Маріупольтепломережа» Ласкаржевського А.В. (вх. № 247 від 22 березня 2021 року). Позивачем при ознайомленні з матеріалами судової справи встановлено відсутність доказів направлення відповідачем на його адресу вищезазначених копій документів. Позивачем у судовому засіданні заявлено клопотання про виключення з числа доказів: довідки заступника головного бухгалтера ККП «Маріупольтепломережа» Іванової А.В. від 11 березня 2021 року № 61.3.2-15768-6.1.3.3.2 до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області; заяви заступника головного бухгалтера ККП «Маріупольтепломережа» Іванової А.В. від 12 березня 2021 року № 61.3.2-16194-3.3.2 до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області; копії службової записка начальника відділу по роботі з персоналом ОСОБА_2 на ім`я в.о. директора ККП «Маріупольтепломережа» Ласкаржевського А.В. (вх. № 247 від 22 березня 2021 року), але судом відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання без зазначення об`єктивних причин, що у свою чергу свідчить про порушення основних засад цивільного судочинства. Тому ці обставини викликають сумніви у позивача в неупередженості та об`єктивності суду при розгляді справи.

Ухвалою судді Ікорської Є.С. від 24.05.2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді було визнано необґрунтованою. Справу передано до канцелярії суду для вирішення питання про відвід судді в порядку ст.33 ЦПК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021 року вказана заява призначена судді Федоренко Т.І.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 8 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України, відповідно до норм якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

В кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні у справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року Європейський суд з прав людини визнав порушення, зокрема, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий судовий розгляд щодо вимоги безсторонності), прав позивача, тобто якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, факт якого не підтверджений документами по справі, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

У зв`язку із викладеним, слід дійти висновку, що заява про відвід судді Ікорської Є.С. є необґрунтованою, оскільки обставини, на які посилається відповідач як на підставу для відводу головуючого судді, свідчать лише про його незгоду з процесуальними рішеннями та діями головуючого, що в розумінні положень ЦПК України не є підставою для відводу, тому заява ОСОБА_1 про відвід судді Ікорської Є.С. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 36, 39, 40 ЦПК України,суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ікорської Є.С.у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненнівідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І.Федоренко