Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/41/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

З 18 липня 1998 року до 16 січня 2017 року сторони перебували в шлюбі. За час шлюбу в них народилося троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31 січня 2017 року (справа N 299/3207/16-ц) з позивача вирішено стягувати на користь відповідачки аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/2 частини всього його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2016р. і до досягнення ними повноліття.

Після досягнення повноліття старшою дитиною, ОСОБА_4 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Вказаний позов було задоволено частково. Рішенням суду від 23.10.2019 року (справа N 299/1989/19) вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 27.06.2019 року і до закінчення навчання ОСОБА_5 , але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Позивач вказує, що на час звернення до суду з даним позовом з нього стягують аліменти в розмірі 50 відсотків всіх його доходів. Після ухвалення судових рішень про стягнення з нього аліментів його сімейне становище змінилося та погіршилося його матеріальне становище, що є підставою для зменшення розміру присуджених аліментів.

Вказані обставини позивач обґрунтовує наступним.

Так, 03 жовтня 2020 року позивач одружився з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача та його дружини народився син ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с. 20).

Позивач вказує, що його дружина, ОСОБА_8 , на даний час не працює, знаходитися в декретній відпустці, отримує допомогу при народженні дитини в розмір 860 гривень на місяць.

На утриманні позивача перебуває дружина та четверта дитина, яка також повинна отримувати в достатній мірі кошти на своє утримання.

Представником відповідача, адвокат Стасюк Ю.П. подав відзив на позовну заяву (а.с.50-52).

Відзив обґрунтовує тим, що дружина позивача, ОСОБА_8 , як і позивач, займає посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста Дяково, має місце роботи та дохід. У власності ОСОБА_8 перебувають дві земельні ділянки площею 1200 та 500 кв.м. та житловий будинок.

У власності позивача перебувають два житлові будинки (один з яких збудовано сторонами, однак позивач вказує, що його особиста приватна власність про що ним подано позов), дві земельні ділянки та автомобіль.

Також представник відповідача вказує, що у позивача наявні значні збереження грошових коштів на підтвердження надає копії виписок про рух коштів на рахунках позивача витребуваних ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі № 299/3953/20 за позовом ОСОБА_4 про поділ майна подружжя. Згідно вказаних виписок загальний оборот руху коштів на рахунках ОСОБА_3 становить 8944154 (вісім мільйонів дев`ятсот сорок чотири тисячі сто п`ятдесят чотири) гривні 50 коп.

Одночасно відповідач до відзиву додає квитанції про оплату комунальних послуг, товарні чеки на продукти харчування та медичні препарати, медичну документації в обґрунтування необхідності матеріального утримання дітей на тому рівні, який існує на даний момент, оскільки відповідачка немає достатніх доходів для утримання дітей самостійно.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Дидинська Б.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених вище. Також зазначила, що відомості про рух кошів на рахунках позивача не підтверджують наявність вказаних грошових коштів у позивача на час подачі позову, згідно відомостей наявних в довідка всіх рахунки на час розгляду справи закриті, а відповідач просить поділити вказані кошти у справі про поділ майна подружжя, яка перебуває у провадженні суду.

Представник відповідача адвокат Стасюк Ю.П. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Окрім того зазначив, що аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/6 частки від доходу платника призначаються в наказному (безспірному) провадженні. Відомості про рух коштів на рахунках позивача має значення для розгляду справи, оскільки відповідач при розгляді справи про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання заперечував факт наявність в нього можливості сплачувати аліменти, в той час як один з банківських рахунків зазначених у наданих ним відомостях був відкритий та містив грошові кошти, а тому відповідач вважає, що позивач і на даний момент приховує свій реальний майновий стан.

Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають трьох спільних дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8,9,10). Діти сторін народженні в шлюбі, шлюб між сторонами розірвано (а.с.11).

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31 січня 2017 року у справі N 299/3207/16-ц з позивача вирішено стягувати на користь відповідачки аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/2 частини всього його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2016р. і до досягнення ними повноліття (а.с. 12-15).

Після досягнення повноліття старшою дитиною ОСОБА_4 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Вказаний позов було задоволено частково, рішення суду від 23.10.2019 року (справа N 299/1989/19) вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 27.06.2019 року і до закінчення навчання ОСОБА_5 , але не більше ніж до досягнення нею 23 років (а.с.16-19).

03 жовтня 2020 року позивач одружився з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 (а.с. 21).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача та його дружини народився син ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с. 20).

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів.

Тобто Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, і ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. N 3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Досліджуючи надані докази, суд виходить із того, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує позивач забезпечує нормальний життєвий рівень дитини та не потребує зменшення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України N 789Х11 від 27 лютого1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька.

Ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року N 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олсон проти Швеції" (N 2) від 27 листопада 1992 року, N 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Ст. 51 Конституції Українитаст. 180 Сімейного кодексу Українипередбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З урахуванням вимог ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року N 2402-III, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, суд вважає розмір аліментів, який стягується згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31 січня 2017 року та рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2019 року, є таким який забезпечує права дітей позивача, які проживають окремо та не порушує права дитини, яка перебуває на його утриманні.

Суд також виходить із того, що відповідач працює на посаді головного державного інспектора відділу №3 митного поста Вилок, має стабільний дохід, в його власності наявні два житлові будинки та автомобіль, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання дітей у вказаному розмірі суду не надані.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість їх сплати останнім.

Розмір аліментів визначений в рішеннях суду не перевищує 50 відсотків доходів позивача.

Позивач не надав жодних доказів щодо погіршення свого матеріального стану, погіршення здоров`я, а його доводи щодо утримання малолітньої дитини та дружини, не можуть бути прийняті судом як погіршення його матеріального становища. Зменшення розміру сплачуваних аліментів не сприятиме належному забезпеченню його дітей та суперечитиме найвищим інтересам дітей, на утримання яких стягуються аліменти.

Така ж правова позиція, з приводу відсутності підстав для зменшення розміру аліментів з вищезазначених підстав, викладена і в постанові Верховного Суду від 09.08.2018 (справа N 640/10064/16-ц, провадження N 61-35771св18).

Окрім того, наявність у позивача дитини від другого шлюбу не може бути підставою для зменшення розміру аліментів на дітей від першого шлюбу. Суд вважає недопустимим зменшення розміру аліментів на утримання трьох дітей в розмірі 1/8 частки від доходів платника аліментів. Матеріали справи свідчать про те, що розмір стягнутих за судовими рішеннями розмір аліментів відповідає діючому законодавству України, а позивач має можливість його сплачувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.97 року, набула чинності для України 11.09.97 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі "Бендерський проти України (заява N 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в сукупності, суд приймає рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем процесуальні витрати по сплаті судового збору слід покласти на позивача (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280, 352, 354, 430, п. 15.5 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк

Повний текст рішення

складено 03.06.2021 року