Справа № 236/4581/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман заяву ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 236/4581/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області, про усунення перешкод у спілкуванні та визначення порядку участі у вихованні онуки,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з вищезазначеною заявою, в якій просить визнати виконавчий лист № 236/4581/19, виданий 12.01.2021 Краснолиманським міським судом Донецької області по цивільній справі № 236/4581/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області, про усунення перешкод у спілкуванні та визначення порядку участі у вихованні онуки таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з неможливістю його виконання. Зазначив, що у дитини ОСОБА_2 відсутне бажання відвідувати ОСОБА_2 , що на його думку є достатнім фактом виконання рішення щодо погодження з дитиною відвідувань. Проте державний виконавець вимагає від нього щотижневий звіт про небажання дитини відвідувати ОСОБА_2 . Просив відкликати виконавчий лист.

Стягувач і боржник, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, до суду не прибули, про поважність причин не повідомили, відповідно до вимог ч. 3 ст. 432 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно рішення Краснолиманського міського суду від 03.12.2020 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області, про усунення перешкод у спілкуванні та визначення порядку участі у вихованні онуки, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлений наступний порядок спілкування ОСОБА_2 з малолітньою дитиною: щосуботи з 10:00 годин до 17:00 годин за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , за погодженням з дитиною. Рішення учасниками справи не оскаржувалося, набрало законної сили (а.с.160-166).

На виконання даного рішення був 12.01.2021 виданий виконавчий лист №236/4581/19, який ОСОБА_2 отримала 17.02.2021 (а.с.170).

Постановою державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 03.03.2021 року на підставі виконавчого листа №236/4581/19 за заявою ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 64684621 (а.с.173).

Згідно з положеннями статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із засад судочинства.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, і згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п. 40 рішення від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.1997, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).

Частиною першою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави з яких суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково зазначені у частині другій статті 432 ЦПК України, ними є: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) є закінчення виконавчого провадження.

У частині шостій статті 26 Закону № 1404-VIII зазначено, що за рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною передбачений статтею 64-1 Закону № 1404-VIII. А саме: 1. виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

2. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

3. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

4. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

5. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

6. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

7. Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Як встановлено судом відкрито та триває виконавче провадження № 64684621, зі змісту заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не слідує, що боржник ОСОБА_1 виконав зазначене рішення в добровільному порядку. Також скаржником не надано суду доказів, що свідчать про дії, які ним було вчинено на виконання рішення суду, а лише є посилання на відсутність у дитини бажання відвідувати ОСОБА_2 .

При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється. Такий перегляд судового рішення по суті можливий лише в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами, а не в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, а отже питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення судового провадження.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням. В даному випадку виконавчий лист виданий на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Будь - якої помилки при його видачі не встановлено. А отже, судом не встановлено будь - яких порушень прав та інтересів боржника.

Подальші питання щодо здійснення стягнення за даним виконавчим листом вирішуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Посилання заявника на неправомірність дій державного виконавця, який вимагає від нього щотижневий звіт про небажання дитини відвідувати ОСОБА_2 не має правового значення для вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки всі ці питання вирішуються у іншому порядку, а саме у порядку оскарження дій чи бездіяльності державного або приватного виконавця. При цьому суд констатує, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду з відповідною заявою.

За таких обставин, підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України, судом не встановлено, отже заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 18, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 236/4581/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області, про усунення перешкод у спілкуванні та визначення порядку участі у вихованні онуки - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя -