справа № 399/139/21
провадження № 2/399/144/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Шульженко В.В. за участі секретаря судового засідання Аксьонової К.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Онуфріївка Кіровоградської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа №399/139/21),

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06.03.2019 року у розмірі 36752,91 грн. станом на 03.12.2020 року в тому числі: - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) - 36752,91 грн.; - заборгованість за пенею та комісією - 0,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

06.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 06.03.2019 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 31000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Позивач АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі вищезазначеного позивач зазначає, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 03.12.2020 року становить 36752,91 грн, які позивач і просить стягнути з відповідача та судові витрати.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

24.03.2021 року від відповідача у справі ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву.

01.04.2021 року від позивача у справі надійшла відповідь на відзив по справі №399/139/21.

В судовому засіданні 16.04.2021 року відповідач позовні вимоги не визнав, зазначив, що отримував лише суму кредиту в розмірі 15 000 грн., яким користувався, сплачував вчасно платежі щодо повернення зазначеної суми кредиту та після повного погашення суми кредиту отримав електронне повідомлення на телефон від банку про відсутність заборгованості.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 16.04.2021 року визнано потрібним, щоб представник позивача АТ «Універсал Банк» надав суду в судовому засіданні особисті пояснення.Явку представника позивача в судове засідання визнано обов`язковою.Судове засідання відкладено на 05.05.2021 року на 9-00 год.

05.05.2021 року представник позивача та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань до суду не подали. Судове засідання відкладено на 24.05.2021 року на 13-00 год.

Представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» в судове засідання 24.05.2021 року не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань до суду не подали. 25.02.2021 року разом із позовною заявою надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ «Універсал Банк» відсутні. Просить суд розглянути справу без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання 24.05.2021 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань до суду не подав. 24.03.2021 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить у задоволені позову АТ «Універсал Банк» до нього про стягнення заборгованості відмовити повністю.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що ознайомившись із позовною заявою АТ «Універсал Банк» до нього про стягнення заборгованості він повністю не визнає пред`явлені позовні вимоги, заперечує проти задоволення цього позову та вважає, що цей позов не може бути задоволений судом виходячи з наступного. Як слідує з тексту позовної заяви укладено кредитний договір, згідно з умовами якого він отримав кредит у розмірі 36725,91 грн шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Універсал Банк», отримавши відповідну платіжну карту. Однак, ні в анкеті - заяві до договору про надання банківських послуг від 06.03.2019 року, ні в інших документах, доданих до позовної заяви, не міститься інформація про надання кредитного ліміту відповідачеві саме у розмірі 36725,91 грн., або надання взагалі будь якого кредитного ліміту. Крім цього, позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували факт використання відповідачем вказаних кредитних коштів та їх не повернення у визначений законом або договором строк. Зокрема, банком не надано інформацію про рух коштів відповідача, а розрахунок заборгованості, який надано до позову, не може бути доказом вказаних вище обставин, а лише свідчить про можливу заборгованість розраховану позивачем.

Із тексту анкети - заяви до договору про надання банківських послуг від 06.03.2019 слідує, що відповідач згоден, що ця анкета - заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, в якому наявні Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів та Витяг з тарифів за карткою Монобанк, на яких відсутній підпис відповідача, однак і в цих документах відсутня інформація про встановлення кредитного ліміту для відповідача.

Таким чином, зазначені у позовній заяві обставини, з якими позивач пов`язує наявність порушеного права (надання у кредит відповідачу 36725,91 грн використання відповідачем вказаної суми коштів та не повернення їх у визначений строк) не підтверджені належними та допустимими доказами, як того вимагають положення ЦПК України, що свідчить про безпідставність та не обґрунтованість позовних вимог.

Крім цього, при вирішенні спору відповідач просить врахувати правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, та висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 27.11.2019 по справі №343/3051/14-ц.

Відповідач вказує, що враховуючи зазначене та беручи до уваги, що відповідач не підписував жодних документів, крім анкети - заяви, тому Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту не можуть бути частиною кредитного договору, укладеного 06.03.2019 шляхом підписання анкети - заяви, а тому всі нарахування банку, що ґрунтуються на вказаних документах є незаконними.

Тобто, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості за договором, посилався на витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (які включають Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів), Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Таблицю обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, як невід`ємні частини спірного договору, копії яких долучив до позову.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначають, в тому числі: процентну ставку, комісію, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеню за несвоєчасне погашення кредиту та /або процентів штраф за порушення строків платежів за будь - яким із грошових зобов`язань та їх розмірі і порядок нарахування, тощо.

Проте, долучені до позовної заяви витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Таблиця обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит не містять його підпису.

Доказів, що саме долучені позивачем до матеріалів справи витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Таблиця обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, були надані відповідачу для ознайомлення та що він погодився із нарахуванням визначених у цих Умовах і Тарифах відсотків, пені, комісії, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо можливості нарахування комісії, неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування, суду не надано.

Надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Таблицю обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь - яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки, Умови обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Таблиця обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами, шляхом підписання заяви.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідач зазначає, що АТ «Універсал Банк» у підтвердження вимог позову не довело дотримання сторонами правочину правил ст. 1055 ЦК України.

Крім того, позивачем суду не надано доказів на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.

Наданий банком розрахунок заборгованості ОСОБА_1 не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві, а отже сам по собі не може бути належним та допустимим доказом наявності та розміру заборгованості, оскільки нічим не підтверджується, його правильність неможливо перевірити.

Крім того, у матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого ОСОБА_1 кредитного ліміту, оскільки в анкеті - заяві, підписаній ним, бажаний кредитний ліміт не зазначений, також позивачем не надано доказів надання відповідачу банківських карт та доказів їх отримання безпосередньо відповідачем.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази щодо укладення між сторонами кредитного договору та одержання відповідачем грошових коштів (кредиту) на певний строк на зазначених у позовній заяві умовах.

Також відповідач у відзиві зазначає, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведенні до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) тобто відповідач лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідач зазначає, що посилання позивача на те, що відповідач зобов`язувався ознайомлюватись самостійно із всіма змінами на сайті АТ «Універсал Банк» та через мобільний додаток належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15).

Отже, в даному випадку, також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Вказані висновки узгоджуються з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17.

З аналізу вищезазначеного, вважаю, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, відсутність у анкеті - заяві даних про кредитний ліміт, який встановлено ОСОБА_1 , комісії, пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Таблиця обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, відповідач вважає, що доведення факту укладення договору і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 61-28582ск18.

Таким чином, відповідач вважає, що зваживши у сукупності наведені вище докази, які подані представником банку не доведено належними, допустимими та достатніми доказами позовні вимоги, а тому позов не може бути задоволений.

У відповіді на відзив позивач просить задовольнити позовні вимоги АТ «Універсал Банк» по справі №399/139/21 про стягнення з ОСОБА_1 повної суми заборгованості. Зазначив, що згідно ст. 628 ЦК України, ураховуючи підпункт 2.2 пункту 2 Розділу І Умов, договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому міститься елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно договорів банківського рахунку та про споживчий кредит. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Тобто, використання кредитних коштів відбувалось в межах та на виконання вже укладеного договору від 06.03.2019 року, який виконувався сторонами. У свою чергу Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, у розумінні статей 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Такі отримані відповідачем у мобільному додатку Умови і правила надання банківських послуг, що скріплено його підписом, знову ж таки, у анкеті - заяві від 06.03.2019 року, разом із Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають дійсний правочин між сторонами у справі. Крім того з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості, кредиту, що надані позивачем, убачається підписання їх сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що законом не забороняється, така форма укладення договору добровільно обрана її сторонами та свідчить про акцепт ОСОБА_1 запропонованих йому умов кредитування. Виконаний банком розрахунок заборгованості за договором №б/н від 06.03.2019 року укладеним між банком та боржником станом на 03.12.2020 є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Оскільки керуючись положеннями ч1 та 2 ст.77 ЦПК України, то належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Також у відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідно до п.п.5.2 п.5 Розділу ІІ Умов обслуговування рахунків фізичної особи встановлено, що ліміт до використання розраховується та встановлюється банком виходячи з внутрішніх процедур банку та зазначається клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. Тобто, це мобільний додаток і кредитний ліміт встановлюється в електронному вигляді у мобільному додатку, який є тільки у власника картки. Відповідач на підставі п. 5.11 Розділу ІІ Умов зобов`язався щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Що стосується збільшення заборгованості за тілом кредиту, то відповідно до п.п. 5.23 п.5 Розділу ІІ Умов кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього договору. Всі поповнення до 30.11.2019 року одразу використовувалися відповідачем на власні потреби, такі як зняття готівки, переказ на картку, оплата товарів та послуг, так відбувалося зі всіма поповненнями які робив відповідач, тобто на рахунку вони не залишалися, саме тому повернутими їх вважати неможна. В період з 23.01.2020 року по 21.03.2020 року відповідач поповнював картку, але в недостатньому розмірі для погашення заборгованості. З 21.03.2020 року по 03.12.2020 року відповідач жодного разу не поповнив картку взагалі. До зазначеної відповіді на відзив представником позивача долучено рух коштів по картці від 22.03.2021 року по клієнту ОСОБА_1 та у відповіді на відзив зазначено, що відповідно до виписки, яка буде додана до відповіді на відзив, можна проаналізувати дії відповідача, щодо виконання умов повернення використаних кредитних коштів.

Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Отже, з аналізу зазначених положень випливає, що сторони є рівними в поданні суду доказів, доведенні обставин, які мають значення для справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Зокрема позивач повинен довести обставини, викладені ним в позові, має подати докази на підтвердження цих обставин.

За змістом ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінюєдокази засвоїм внутрішнімпереконанням,що ґрунтуєтьсяна всебічному,повному,об`єктивному табезпосередньому дослідженнінаявних усправі доказів. Жоднідокази немають длясуду заздалегідьвстановленої сили.Суд оцінюєналежність,допустимість,достовірність кожногодоказу окремо,а такождостатність івзаємний зв`язокдоказів уїх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно доч.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що банком надано фотокопію підписаної Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 від 06.03.2019 року, заповнено анкетні відомості.

Надані позивачем копії Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки в цих документах немає жодного посилання на відповідача, вони ним не підписані, а також не долучено самого договору на укладення якого підписувалась Анкета-заява. У витязі із «Тарифів Банку» жодних належних доказів про те, що відповідач отримував кредит немає.

Таким чином, факт укладення договору між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 не підтверджений.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

При розгляді справ про стягнення заборгованості за кредитом в предмет доказування обов`язково входить обставина надання кредитором коштів в якості кредиту, їх отримання позичальником, у тому числі дата (дати) та сума (суми) таких коштів.

Обов`язок доводити таку обставину покладається саме на банк, як позивача.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України).

Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Аналогічна позиція висловлена в правових висновках, що викладені в ухвалах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (№6-16цс15), від 22 березня 2017 року (6-2320цс16) та постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року № 61-787св18.

У правових висновках, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03.07.2019 (№14-131цс19), зазначено наступне: оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома; банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші; споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений; роздруківка правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування; оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, кредитор міг додати до позовної заяви витяг з тарифів і витяг з умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову; за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту надані банком витяги з тарифів і умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин; правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору ані щодо будь-яких встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, ані щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені; пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити своє право бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, та умовами і правилами надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору, крім того банком не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру кредитного ліміту, відсотків за користування ним.

У самому тексті позовної заяви позивач зазначив, що відповідач отримав кредит у розмірі 31000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Також в Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 від 06.03.2019 року зазначено, що останній просить відкрити поточний рахунок у гривні на імя ОСОБА_1 та встановити кредитний ліміт.

При цьому позивачем АТ «Універсал Банк» не надано доказів на підтвердження того, що банк виконав свої зобов`язання за договором, а також те, що банк надав відповідну платіжну картку відповідачу. При цьому факт отримання відповідачем платіжної картки не підтверджується. Суду не надано доказів того, що відповідачу була видана саме платіжна картка, також не надано суду відомостей, що підтверджують тип та строк дії отриманої картки, що є істотними умовами договору.

Також слід зауважити, що порядок переказу банками коштів на рахунки фізичних осіб регулюється Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно абз.1 п.1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються в такому значенні: переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Пунктом 1.27 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено що, платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Згідно п.1.35 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

Отже належними засобами доказування обставин переказу коштів відповідачу на його рахунок мають бути саме розрахункові документи.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що ініціюванняпереказу здійснюєтьсяза такимивидами розрахунковихдокументів: 1)платіжне доручення; 2)платіжна вимога-доручення; 3)розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Національний банк України має право встановлювати інші види розрахункових документів.

Позивач стверджуючи, що відповідач отримав кредит у розмірі 31000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карткаповинен був довести цю обставину.

Суд не може визнати доведеною ту обставину, яка не підтверджена жодними доказами.

Отже, сама сума отриманого кредиту позивачем чітко не зазначена та належними і допустимими доказами не доведена, що свідчить про те, що правові підстави для задоволення позову відсутні. Не підтверджує суму отриманого кредитного ліміту і виписка (рух коштів по картці від 22.03.2021 р.), що надана до відповіді на відзив.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 п.5 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», ідентифікаційний код юридичної особи: 21133352, місцезнаходження: вул. Автозаводська, буд. 54/19, м. Київ, 04114.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко