17.05.2021 Єдиний унікальний номер 205/478/21
Єдиний унікальний номер 205/478/21
Провадження № 2/205/1117/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 січня 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2021 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у своєму позові та відповіді на відзив посилався на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 1984 року, від сумісного життя мають повнолітню доньку. Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, поглядів на життя, ведення спільного господарства, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. На теперішній час у позивача з відповідачем склалися неприязні стосунки, він категорично заперечує проти збереження сім`ї, відповідач влаштовує сварки та скандали, викликає безпідставно поліцію, подає заяви про вчинення домашнього насильства. З січня 2021 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть разом. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Спір щодо сумісно нажитого майна будуть вирішувати окремо. Просив шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, у своєму відзиві на позов посилалася на те, що наведені позивачем у позові доводи не можуть слугувати підставами для розірвання шлюбу, суду не надано доказів стосовно стійкого розладу подружніх стосунків, рішення про розірвання шлюбу буде суперечити волі відповідача як жінки, яка добровільно уклала шлюб з позивачем та не бажає його розривати. До теперішнього часу проживають разом, ведуть спільне господарство, позивач потребує догляду з її боку через нервові зриви, що у нього трапляються. Просила у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

У своїй заяві, яка надійшла до суду 17 травня 2021 року, відповідач просила розгляд справи відкласти на іншу дату у зв`язку із загостренням у неї гіпертонічного кризу. Разом з тим, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки наявність хвороби відповідачем жодним чином належними та допустимими доказами підтверджено не було, а свою позицію щодо заявлених позивачем позовних вимог відповідач виклала у відзиві на позов, який нею було подано до суду 9 березня 2021 року.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 1984 року, який було зареєстровано відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 1049 (а.с. 4). Від сумісного життя мають повнолітню доньку.

Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, поглядів на життя, ведення спільного господарства, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. На теперішній час у позивача з відповідачем склалися неприязні стосунки, він категорично заперечує проти збереження сім`ї.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1732 КУпАП було закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністивного правопорушення.

Позивач стверджує, що шлюбні стосунки з відповідачем не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть разом. Доказів зворотнього відповідачем суду надано не було.

Сім`я розпалася та поновлена бути не може.

На підставі ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, категорично заперечує проти його збереження, а з урахуванням положень ч. 1 ст. 24 СК України суд вважає недоцільним вчиняти дії щодо збереження сім`ї сторін та надання строку для примирення, оскільки такі заходи з боку суду були б фактичним примушуванням позивача до збереження шлюбу з відповідачем, що є неприпустимим відповідно до чинного сімейного законодавства.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо заявлених позивачем вимог про розірвання шлюбу з підстав добровільності його укладення з її боку та її небажання цей шлюб розривати, оскільки небажанню ОСОБА_2 шлюб розривати протиставляється наполягання ОСОБА_1 стосовно його розірвання.

Також суд не може прийняти посилання відповідача відносно того, що позивач потребує постійної допомоги з її боку через наявні у нього нервові зриви, адже доказів з цього приводу відповідачем суду не надано. Крім того, потреба особи у сторонній допомозі не є підставою для збереження шлюбу за відсутності вільної згоди кожного з подружжя, а як зазначалося вище, позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу з відповідачем.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає разом, сторони мають повнолітню доньку, спір щодо сумісно нажитого майна будуть вирішувати окремо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити без змін, оскільки ОСОБА_2 не було суду надано відомості щодо того, яке прізвище вона бажає собі залишити після розірвання шлюбу: теперішнє чи дошлюбне.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 908 гривень 00 коп, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судом не враховуються посилання позивача, що він бажає судові витрати покласти на нього, оскільки нормами ЦПК України це не передбачено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідач у відзиві на позов просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу. Разом з тим, з урахуванням того, що позов задовольняється, зазначені витрати підлягають віднесенню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований 11 серпня 1984 року відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 1049, які малолітніх та неповнолітніх дітей не мають, розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_2 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Витрати на професійну правничу допомогу віднести за рахунок ОСОБА_2 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя