Справа № 466/941/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Едера П. Т.

секретаря с/з Репети К. М.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в:

09 лютого 2021 року Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до Відповідачів Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна.

Просив: зняти арешт з його нерухомого майна, накладений відповідно до постанови Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (на даний час Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 1 липня 2014 року ВП № 43814055, реєстраційний номер обтяження 6229415, зареєстрований 4 липня 2014 року; зняти арешт з його нерухомого майна, накладений відповідно до постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (на даний час Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 5 березня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9592585, зареєстрований 5 березня 2010 року; зняти арешт з його нерухомого майна, накладений відповідно до постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (на даний час Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 15 березня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9616329, зареєстрований 15 березня 2010 року.

Стислий виклад позицій сторін.

Обгрунтування позивача.

Позивач у позовній заяві зазначив, що 1 січня 2021 року з інформації, розміщеної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна йому стало відомо, що 4 липня 2014 року Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції на підставі постанови Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 1 липня 2014 року ВП № 43814055 накладено арешт на все наявне в нього нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження: 6229415).

Крім цього, раніше (у листопаді 2020 року) ним, Позивачем встановлено, що 5 березня 2010 року державним реєстратором, на підставі постанови від цього ж дня державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Ліцмана М.В. арештовано все нерухоме майно, яке належить Позивачеві (реєстраційний номер обтяження: 9592585).

Також, установлено, що 15 березня 2010 року постановою цього ж державного виконавця (Ліцмана М.В.) повторно арештовано все належне Позивачеві нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження: 9616329).

З відповіді Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 23 листопада 2020 року вих. № ДВ-8/26926 на звернення Позивача, вбачається, що у нього відсутні будь-які відомості щодо підстав накладення арешту на майно на підставі постанов від 5 та 15 березня 2010 року.

Також, вказаний відділ державної виконавчої служби повідомив Позивача, що арешт не може бути знято та запропоновано звернутися до суб`єкта, яким внесено відомості про арешт мого майна на підставі постанов від 5 та 15 березня 2010 року.

Крім цього, як зазначає Позивач Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зазначив, що відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту, а згідно з п. 5 цієї ж статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З відповіді Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів від 26 січня 2021 року № 2896 вбачається, що згідно бази АСВП у відділі перебувало виконавче провадження № 43814055 на підставі виконавчого листа від 24 квітня 2014 року № 466/7797/13-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Львова.

25 лютого 2016 року старшим державним виконавцем Пивоваром Р.І. згідно з п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» направлено вказаний виконавчий документ до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомив Позивача, що у вказаному відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, де Позивач є боржником.

29 січня 2021 року за № ДВ-8/8532 Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомив Позивача, що виконавчий лист № 466/7797/13-ц, виданий 24 квітня 2014 року, що перебував на виконанні у Личаківському відділі державної виконавчої служби, не перебував на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби.

Позивач також вказав, що у зазначеній відповіді вказано, що у цьому відділі державної виконавчої служби перебували 3 виконавчих провадження відносно нього, які нібито фактично не виконані, передбачення ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» вичерпного переліку зняття арешту з майна, а також те, що відповідно до ч. 5 цієї ж статті арешт з майна в усіх інших випадках може бути зняти за рішенням суду.

Таким чином Позивач стверджує, що на даний час відсутні відносно нього не закінчені виконавчі провадження.

Враховуючи той факт, що наразі у відповідачів не існує, виконавчих проваджень відносно Позивача, що стосуються накладення арешту на все наявне в нього нерухоме майно, а також, що у відповідачів відсутні документи, на підставі яких ці постанови винесено, Позивач вважає, що його позовні вимоги про зняття арешту з майна підлягають до задоволення.

Обгрунтування заперечень відповідачів.

Відповідачами у справі письмові відзиви на позовну заяву подано не було.

Відповідачем - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судовому розгляді подано письмові пояснення, у яких Відповідачем зазначено, що згідно даних АВП на виконанні у Шевченківському ВДВС перебувало два виконавчі провадження №17830007 з примусового виконання судового наказу №2н-3429/09, виданого 09.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТзОВ «Український промисловий банк» в розмірі 7024,26 грн. та виконавче провадження №57773242 з примусового виконання постанови №ДПО18 850320, виданої 15.10.2018 року Тисменицьким ВП ГУ НП в Івано-Франківській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510,00 грн.

Виконавче провадження №57773242 з примусового виконання постанови №ДПО18 850320, виданої 15.10.2018 Тисменицьким ВП ГУНП в Івано- Франківській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510,00грн. закінчено 27.09.2019 року на підставі п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» на підставі рішення №466/8285/18, виданого 04.03.2019 Шевченківським районним судом м. Львова про скасування постанови № ДПО18 850320 від 15.10.2018 року.

Виконавче провадження №17830007 з примусового виконання виконавчого судового наказу №2н-3429/09, виданого 09.11.2009 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТзОВ «Український промисловий банк» в розмірі 7024,26грн. завершено 28.10.2011 на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відповідно до редакції станом на 2011 рік). Заборгованість по даному виконавчому документу не погашена. Враховуючи викладене Відповідачем зазначено, що у Шевченківському ВДВС у м. Львові відсутні правові підстави для зняття вказаних арештів.

Процесуальні дії у справі.

12 лютого 2021 року Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

22 квітня 2021 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду.

У судовому засіданні Позивач ОСОБА_1 надав пояснення, що аналогічні викладеному в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Уповноважений представник Відповідача, Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Рослюк Т.С., що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надав пояснення, що аналогічні вищеописаним письмовим поясненням Відповідача, просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в зв`язку із безпідставністю таких.

Відповідач Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) участі уповноваженого представника у судове засідання повторно не забезпечив, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому порядку. Заяв, клопотань суду Відповідач не подавав. В зв`язку з чим, відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних даних та доказів.

У судовому засіданні, перевіркою доводів сторін і обставин справи та дослідженням письмових доказів встановлено наступне.

Даний позов виник із приводу зняття арешту із майна, що був накладений в процесі виконавчого провадження судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно вимог ч. 2 ст. 27 та ч. 15 ст. 28 ЦПК України, позов до юридичних осіб пред`являється за їх місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що у Позивача ОСОБА_1 на праві власності перебуває квартира АДРЕСА_1 , вказана адреса відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського району м. Львова.

Матеріалами справи, доводами сторін підтверджено, що згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться записи про арешт майна боржника ОСОБА_1 , внесені на підставі постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження №17830007 з примусового виконання виконавчого судового наказу №2н-3429/09, виданого 09.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТзОВ «Український промисловий банк» в розмірі 7024,26грн., а саме реєстраційний номер обтяження 9592585 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2010 року та реєстраційний номер обтяження 9616329 на підставі постанови про арешт майна боржника від 15.03.2010 року.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 04 липня 2014 року Реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції на підставі постанови Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 01 липня 2014 року ВП № 43814055 накладено арешт на все наявне ОСОБА_1 нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження: 6229415).

Личаківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції виконавче провадження № 43814055 в рамках якого накладено арешт (постанова від 1 липня 2014 року) закінчено внаслідок скерування виконавчого документу до виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. З відповіді Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 29 січня 2021 року вих. № ДВ-8/8532 на запит Позивача, встановлено що Виконавчий лист № 466/7797/13-ц, виданий 24 квітня 2014 року, що перебував на виконанні у Личаківському відділі державної виконавчої служби, не перебував на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби.

Однак, як підтверджено судовим розглядом, арешт на майно Позивача накладено на підставі постанови Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

05 березня 2010 року державним реєстратором, на підставі постанови від цього ж дня державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Ліцмана М.В. арештовано все нерухоме майно, яке належить Позивачеві ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження: 9592585).

15 березня 2010 року постановою державного виконавця Ліцмана М.В. повторно арештовано все належне Позивачеві ОСОБА_1 нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження: 9616329).

Згідно даних АВП на виконанні у Шевченківському ВДВС перебувало два виконавчі провадження №17830007 з примусового виконання судового наказу №2н-3429/09, виданого 09.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТзОВ «Український промисловий банк» в розмірі 7024,26грн. та виконавче провадження №57773242 з примусового виконання постанови №ДПО18 850320, виданої 15.10.2018 року Тисменицьким ВП ГУНП в Івано-Франківській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510,00грн.

Виконавче провадження №57773242 з примусового виконання постанови №ДПО18 850320, виданої 15.10.2018 року Тисменицьким ВП ГУНП в Івано- Франківській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510,00грн. закінчено 27.09.2019 року на підставі п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» на підставі рішення №466/8285/18, виданого 04.03.2019 року Шевченківським районним судом м. Львова про скасування постанови № ДПО18 850320 від 15.10.2018 року.

Виконавче провадження №17830007 з примусового виконання виконавчого судового наказу №2н-3429/09, виданого 09.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТзОВ «Український промисловий банк» в розмірі 7024,26грн. завершено 28.10.2011 року на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відповідно до редакції станом на 2011 рік).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відповідно до редакції станом на 2011 рік), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснювалось частково, повертається стягувану у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (відповідно до редакції станом на 2011 рік), наслідками завершення виконавчого провадження є у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судовим розглядом встановлено, що на час розгляду цієї справи у Відповідачів виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 , що стосуються накладення арешту на все наявне в нього нерухоме майно відсутні.

Після завершення Відповідачами - органом ДВС виконавчих проваджень стягувачами, перед якими Позивач виступав боржником, жодних дій в межах встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання вчинено не було.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав повернення виконавчого документа стягувану, а статтею 39 цього ж Закону - вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У випадку повторного пред`явлення стягувачами цих виконавчих документів до виконання (відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» чи з інших підстав, передбачених цим Законом) Позивач мав би можливість в межах відкритого виконавчого провадження здійснити захист своїх прав та інтересів, користуватися правами сторони у виконавчому провадженні, що передбачені ст. ст. 19, 74 Закону України «Про виконавче провадження». Однак внаслідок відсутності цих документів Позивач не в змозі реалізувати свої процесуальні права.

Таким чином твердження Позивача по даному факту судом оцінюються, як такі, що відповідають дійсності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Твердження Відповідача - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про наявність непогашеної заборгованості Позивача перед стягувачами, а тому наявні підстави для утримання майна Позивача під арештом, на думку суду є безпідставними та необгрунтованими.

Так, на переконання суду існування арешту та заборони на відчуження майна, накладені на підставі постанов Відповідачів, тобто за виконавчими провадженнями, які на даний час є закінченими, порушує конституційні права Позивача, як власника майна, оскільки внаслідок наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформації про наявність заборони на відчуження всього наявного нерухомого майна без його ідентифікації, Позивач не має змоги розпоряджатися на власний розсуд конкретно ідентифікованим майном, що належить йому на праві власності

Згідно правових позицій Європейського Суду з прав людини, що викладені у пункті 570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у пункті 51 рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), котрі дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників.

Враховуючи вищевикладене, надавши правову оцінку доводам та доказам сторін, суд дійшов висновку, що позов є підставним, вимоги Позивача грунтуються на вимогах закону, докази на які позивач посилається є належними та допустимими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на Відповідача.

Таким чином з відповідачів у справі підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. в рівних частках в дохід держави.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 321 ЦК України, ст. 4, 11, 12, 13, 30, 77, 81,141, 142, 209, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений відповідно до постанови Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (на даний час Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 липня 2014 року ВП № 43814055, реєстраційний номер обтяження 6229415, зареєстрований 04 липня 2014 року.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений відповідно до постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (на даний час Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 05 березня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9592585, зареєстрований 05 березня 2010 року.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений відповідно до постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (на даний час Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 15 березня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9616329, зареєстрований 15 березня 2010 року.

Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). та Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), , в рівних частках в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), , місцезнаходження: м. Львів, вул. Котлярська, 6.

Відповідач: Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), , місцезнаходження: м. Львів, пр-т В. Чорновола, 39.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 31 травня 2021 року.

Суддя П. Т. Едер