Справа № 296/4928/20
27 січня 2021 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М, за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Житомирської міської ради, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація -
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка вказала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не бачився з дитиною протягом десяти років, тобто не виконує батьківські обов`язки.
У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд:
позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2020 року до повноліття ОСОБА_3 .
У засідання з`явилися позивачка та представник Житомирської міської ради, які підтримали позов. Позивач також вказала, що ніколи не забороняла відповідачу бачитись з дитиною, перешкод в цьому не чинила.
З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2009 року до 25 жовтня 2013 року (а.с. 13).
ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася спільна дитина - ОСОБА_3 (а.с. 12).
ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою та її чоловіком ОСОБА_4 (а.с. 14, 18, 24).
За інформацією Житомирського дошкільного навчального закладу № 27 за час відвідування ОСОБА_3 ДНЗ з вересня 2015 року до 12 квітня 2016 року ОСОБА_2 жодного разу на батьківські збори, святкові ранки не приходив, у заклад не приводив та не забирав додому (а.с. 21).
Згідно з характеристикою, виданою 29 травня 2020 року на ОСОБА_3 , учня 4-г класу Житомирського екологічного ліцею № 24, батько дитини - ОСОБА_2 за період навчання сина в початковій школі з першого класу жодного рану не був на батьківських зборах, не цікавився навчанням, дитину до школи не приводив та не забирав. Увагу навчання дитини приділяють мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_4 (а.с. 20).
Рішенням Житомирської міської ради від 21.08.2019 року за №910 затверджено висновок щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_5 (а.с. 15).

Допитаний в засіданні ОСОБА_3 повідомив, що проживає з мамою та вітчимом, якого назвав татом. Стосовно відповідача вказав, що ніколи його не бачив та не спілкувався з ним. Також зазначив, що хотів би побачитися з відповідачем, однак останній цього не бажає.

Свідок ОСОБА_6 , сусідка позивачки, вказала, що відповідача ніколи не бачила, та що про дитину піклується позивачка та її теперішній чоловік.

Свідок ОСОБА_7 , сусідка позивачки, вказала, що протягом чотирьох років дружить з позивачкою, однак протягом цього часу відповідача не бачила, а також повідомила, що дитина жодного разу не згадувала про нього. Крім того, зазначила, що дитину забезпечують позивачка та її теперішній чоловік.

Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Житомирської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним висновком, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 13 січня 2021 року № 22 (а.с. 115-116).

В обґрунтування висновку орган опіки та піклування зазначив, що відповідач фактично з часу розірвання шлюбу сторін не бачився з дитиною, не бере участі у його вихованні, не цікавиться станом здоров`я, розвитком та ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 СК України).

Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (ст. 150 СК України).

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України).

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо утримання та виховання дитини, зокрема, ухилення від піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також від готування її до самостійного життя, у зв`язку з чим, дійшов висновку про потребу у позбавленні його батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (реч. 1 ч. 3 ст. 166 СК України).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України, реч. 1 ч. 2 ст. 51 Конституції України).

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України).

З огляду на наведене, зважаючи на необхідність забезпечити дитині рівень життя, достатній для її всебічного розвитку, суд вважає за потрібне стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2020 року до повноліття ОСОБА_3 .

Також суд, з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивачки 840,80 грн судового збору (вимога про позбавлення батьківських прав) та на користь держави 840,80 грн судового збору (вимога про стягнення аліментів).

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК, ст.ст. 7, 150, 155, 164-167, 180-182, 191, 243, 244 СК України, ст. 60 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2020 року до повноліття ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840,80 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 лютого 2021 року.

Суддя О. М. Дубовік