Справа №: 164/4/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І., Гейко І.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його дід ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще за свого життя 15 жовтня 2009 року склав заповіт, який було посвідчено Копиллівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне йому майно він заповів позивачу ОСОБА_1 . Позивач після його смерті у встановлений законом шестимісячний термін фактично прийняв спадщину, оскількипостійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців за заповітом на дане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно є дружина та син спадкодавця - відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , однак вони будь-яких дій, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_4 , не вчинили, на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_3 , представник відповідача - Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_3 , представник відповідача - Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_3 та представника відповідача - Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ще за свого життя 15 жовтня 2009 року останній склав заповіт, який було посвідчено Копиллівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне йому майно він заповів позивачу ОСОБА_1 . Позивач після його смерті у встановлений законом шестимісячний термін фактично прийняв спадщину, оскількипостійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців за заповітом на дане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно є дружина та син спадкодавця - відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , однак вони будь-яких дій, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_4 , не вчинили, на спадкове майно не претендують. Відповідач ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 15 жовтня 2009 року, посвідченого Копиллівською сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в книзі нотаріальних дій за № 60, свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 4 березня 2011 року та серії НОМЕР_2 від 2 березня 2021 року, довідки Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 226 від 6 травня 2020 року, витягу з погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, висновку про відповідність будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 15 лютого 2019 року, свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 15 листопада 1978 року та серії НОМЕР_4 від 12 березня 1982 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 460/02-31 від 20 травня 2020 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 293/01-16 від 1 квітня 2021 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 , фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1233, 1235, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар