Провадження 2/127/4363/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.
розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які також діють в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , 2005 р.н., ОСОБА_5 , 2013 р.н., до ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання такими, що втратили право користування житлом, -
позов зареєстрований судом 23.11.2020 року і мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка раніше належала ОСОБА_2 .
Квартира була придбана позивачем з публічних торгів відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 «Закону України «Про іпотеку». 26.10.2020 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Надольською О.А. видане свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, реєстровий номер № 780. Право власності ОСОБА_1 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.10.2020 року.
Позивач вселився у придбану квартиру, а при проведенні реєстрації місця проживання дізнався, що в належній йому квартирі зареєстрований колишній власник квартири з родиною: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , 2005 р.н., ОСОБА_5 , 2013 р.н.
За місцем реєстрації відповідачі не проживають, квартира порожня, в ній немає жодних речей відповідачів, їх фактичне місце проживання чи перебування невідоме. Участі в утриманні житла за місцем реєстрації відповідачі не беруть. Їх реєстрація створює позивачеві перешкоди в користуванні та розпорядженні належним йому майном.
ОСОБА_1 просив усунути йому перешкоди в користуванні житлом шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом квартирою АДРЕСА_1 , що належить йому на праві власності. Судові витрати просив залишити за ним.
Судом вчинені наступні процесуальні дії.
Ухвалою суду від 10.12.2020 року було витребувано доказ: висновок щодо доцільності (недоцільності) визнання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житлом (а.с. 41).
Ухвалою суду від 09.03.2021 року підготовче провадження у даній справі закрито. Витребувано з Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання відповідачами державного кордону України протягом 2018 2020 років (а.с. 119-120).
В судовому засіданні представник позивача адвокат Желіховський В.М. позов підтримав відповідно до обставин, викладених в позовній заяві. Суду пояснив, що у належній позивачеві квартирі відповідачі не проживають, їх речей у квартирі немає, будь-які договори щодо користування квартирою між сторонами не укладались. Самим фактом реєстрації в належній позивачеві квартирі відповідачі створюють перешкоди в користуванні та розпорядженні належним позивачу нерухомим майном. На зареєстрованих осіб нараховується квартплата. Участі в утриманні житла відповідачі не беруть. Спорів щодо права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 немає. Відповідачі постійно і протягом тривалого часу проживають за кордоном, але вони обізнані про звернення стягнення на їх квартиру і це житло їх більше не цікавить. Ключі від дверей квартири передав позивачу батько відповідача ОСОБА_2 , він також обізнаний щодо реалізації квартири з метою погашення кредитного боргу ОСОБА_2 . Крім того, представник позивача просив врахувати, що житлові права дітей не будуть порушені, оскільки ОСОБА_2 на праві власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_3 . На стягненні з відповідачів судових витрат не наполягав.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 та за адресою квартири, частка якої належить на праві власності ОСОБА_2 - АДРЕСА_4 . Відзивів на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутності не надавали. Про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Представник органу опіки і піклування - Бойко М.П. в підготовчому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , підтримала висновок виконкому Вінницької міської ради як органу опіки і піклування про недоцільність визнання дітей такими, що втратили право користування житлом. В судові засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що підтримує висновок про недоцільність визнання дітей такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 146).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він є головою ОСББ «Зодчих 40». Він посвідчував акт про те, що ОСОБА_2 з дружиною та трьома дітьми зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , але не проживають. З ОСОБА_2 знайомий ще з моменту створення ОСББ з 2016 року, але протягом останніх 3-4 років вони в квартирі не проживають, сусіди також це підтвердили. ОСОБА_1 став новим власником, він здійснює оплату комунальних послуг.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він 01.12.2020 року підписував акт про те, що ОСОБА_2 з сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 не проживає протягом тривалого часу. Йому особисто відомі ці обставини, оскільки він проживає в квартирі АДРЕСА_5 і раніше родину ОСОБА_10 бачив майже щодня.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він підписував акт від 16.05.2021 року про те, що ОСОБА_2 з дружиною та трьома дітьми, які зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , не проживає. ОСОБА_12 знає з 2006 року, вони разом заселялись в будинок, жили по сусідству 8-9 років. Потім у квартирі жили квартиранти. Знає, що представники виконавчої служби шукали власника квартири, оскільки був борг по кредиту. Де родина ОСОБА_10 проживає в даний час - йому не відомо. Матохнюків він не бачив приблизно шість років.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про придбання майна, виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Надольською О.А. 26.10.2012 року, ОСОБА_1 є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка раніше належала ОСОБА_2 . Квартира була придбана позивачем з публічних торгів відповідно до вимог ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 «Закону України «Про іпотеку», про що приватним виконавцем Собчуком В.В. складений акт про реалізацію предмета іпотеки 12.10.2020 року (а.с. 7).
Право власності ОСОБА_1 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.10.2020 року (а.с. 8).
30.10.2020 року ОСББ «Зодчих-40» видано довідку № 624 про те, що в квартирі АДРЕСА_1 , залишились зареєстрованими колишній власник квартири з родиною: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , 2005 р.н., ОСОБА_5 , 2013 р.н. (а.с. 9).
Реєстрація відповідачів у квартирі АДРЕСА_1 станом на 03.12.2020 року також підтверджена довідками, наданими на запити суду Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради (а.с. 31, 33, 35, 37, 39).
Згідно акту від 01.12.2020 року (а.с. 62), складеного сусідами з квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , посвідченого головою ОСББ «Зодчих 40» ОСОБА_8 , зареєстровані в квартирі АДРЕСА_8 вказаного будинку: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , 2005 р.н., ОСОБА_5 , 2013 р.н., за вказаною адресою не проживають (а.с. 62).
Згідно акту від 16.05.2021 року, складеного сусідами з квартир АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_7 , посвідченого головою ОСББ «Зодчих 40» ОСОБА_8 , зареєстровані в квартирі АДРЕСА_8 вказаного будинку: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , 2005 р.н., ОСОБА_5 , 2013 р.н., за вказаною адресою не проживають.
Фактичне місце проживання відповідачів не встановлене.
Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України (а.с. 159), станом на 09.00 год.16.04.2021 року, за період з 16.04.2016 року по 16.04.2021 року відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування в межах з Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим громадянами України: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , 2005 р.н., ОСОБА_5 , 2013 р.н., не виявлено.
В судовому засіданні встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідач ОСОБА_2 є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_3 (а.с. 77-78). За вказаною адресою відповідачі кореспонденцію також не отримують.
Таким чином, позивачем надані докази, що відповідач ОСОБА_2 є бувшим власником квартири АДРЕСА_1 , відповідачі не є членами сім`ї власника житла, за місцем реєстрації не проживають, речей у квартирі немає, витрат по утриманню житла відповідачі не несуть, договір щодо права користування квартирою між власником та відповідачами не укладався.
Реєстрація відповідачів в квартирі створює перешкоди власнику у вільному володінні і розпорядженні житлом.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено: кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно статті 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Судом встановлено, що права позивача порушені у контексті статті 8 Конвенції, а також необхідно зазначити, що порушено і його право, як власника житлового приміщення, гарантоване також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.
Враховуючи баланс захисту права власності позивача ОСОБА_1 , а також колишнього власника квартири - ОСОБА_2 та членів його сім`ї, які протягом тривалого часу не проживають в квартирі, не несуть витрат на утримання житла, суд вважає, що інтереси позивача, як власника житла та користувача житлом перевищують інтереси колишнього власника та членів його сім`ї, у яких припинились правові підстави користування чужим майном.
Припинення права користування відповідачів належним позивачу житлом підтверджено належними і допустимими доказами. Відповідачі ні відзиву, ні письмових пояснень не надали і позов не оспорили.
Таким чином, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту в обраний ним спосіб і відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування житлом.
Висновок органу опіки і піклування від 13.01.2021 року № 01-00-011-1456 про недоцільність визнання дітей ОСОБА_4 , 2005 р.н., ОСОБА_5 , 2013 р.н., такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 65) суд вважає не достатньо обґрунтованим, оскільки він прийнятий без урахування усіх обставин даної справи та перевірки умов фактичного проживання дітей, без врахування того, що їх батько ОСОБА_2 є співвласником іншого житла в м. Вінниці, без врахування пояснень батьків дітей тощо.
Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за ним.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , 2005 р.н., ОСОБА_5 , 2013 р.н., такими, що втратили право користування житлом квартирою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Судовий збір залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.
Учасники справи:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_11
- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2
- відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2
- відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_2
Повне судове рішення складене 16 червня 2021 року.
Суддя: