28.04.2021 Єдиний унікальний номер 205/900/20
Номер провадження 2/205/650/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу № 205/900/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття з реєстрації -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття з реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він, на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі довідки про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, є власником квартири АДРЕСА_1 . Рішення про державну реєстрацію прийнято 07.10.2019 року.

В зазначеній квартирі з 13.05.2002 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , яка в ній не проживає з 2002 року, за комунальні послуги не сплачує, її особистих речей у квартирі не має.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд усунути перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття її з реєстраційного обліку.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Келембет С.М. про зупинення провадження по цивільній справі №205/900/20 до вирішення цивільної справи № 205/8422/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ЖБК №429, КП «Бюро технічної інвентаризації» ДОР, про визнання рішення незаконним та його скасування було відмовлено.

У судовому засіданні 05.11.2020 року, ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2020 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Келембет С.М. про зупинення провадження по справі було задоволено. Вирішено зупинити провадження по цивільній справі № 205/900/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації до набрання законної сили судовим рішення по цивільній справі № 205/8422/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Житловий будівельний кооператив №429, КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області, про визнання рішення незаконним та його скасування.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.03.2021 року ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2020 року про зупинення провадження по справі було скасовано, справу направлено до суду для продовження розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Трофименко В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Келембет І.М. проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні.

У судове засідання представник третьої особи: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не з`явився. Про місце, дату та час судового засідання сповіщені належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої становить 63,8 кв. м та яка складається з: 1- коридор, 2,3,4 житлові, 5 кладова, 6 кухня, 7 туалет, 8 ванна, № І лоджія, № ІІ балкон, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.10.2019 року (а.с. 10).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстрованими значаться: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою № 11468 про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні/будинку осіб від 13 листопада 2019 року (а.с. 12).

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 01.08.2007 року, в квартирі відсутні її особисті речі, а також відповідач не несе витрати по сплаті комунальних послуг, що знайшло своє підтвердження в довідці ЖБК № 429, а також в акті про не проживання особи за місцем реєстрації від 27 грудня 2019 року (а.с. 18).

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).

Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду.

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у їх сукупності, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача у квартирі АДРЕСА_1 , порушує права позивача, як його власника, відповідач за зазначеною адресою не проживає понад один рік, не є власником (співвласником) зазначеної квартири, а отже є достатні підстави для задоволення позову в частині усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеною квартирою.

Що стосується позовних вимог про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку, то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки судове рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, саме по собі є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.

Положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 840 гривень 40 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 15-16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 12, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття з реєстрації-задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В задоволенні позову в іншій частині-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 840.40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом З0 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 квітня 2021 року.

Суддя Н.Г. Остапенко