Справа № 674/416/21
Провадження № 2/674/370/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницькоїобластів складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е.,

за участю секретаря судового засідання Проценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні належним їй на праві власності будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком.

Позовна заява мотивована тим, що до складу зареєстрованих осіб у будинку, який належить на праві власності позивачці входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власниця житлового будинку, ОСОБА_3 - донька, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 - колишній зять - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач був зятем позивачки, зареєстрований за вищевказаною адресою з 2005 року, однак з серпня 2019 року у спірному помешканні не проживає, будь-яких особистих його речей в помешканні не має, не приймає участі в його утриманні та не сплачує комунальні послуги, що є обтяжуючим фактором для неї. У добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстраційного обліку, хоча має іншу сім`ю, на даний час перебуває в Італії, а тому звернулася до суду з даним позовом.

Згідно з ухвалою судді від 14 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду аналогічну заяву, в якій позов визнав.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15.05.1988 року, виданого Виконавчим комітетом Дунаєвецької районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Дунаєвецької районної Ради народних депутатів №257 від 17 грудня 1987 року, та довідкою №74 Дунаєвецької міської ради.

Довідкою Дунаєвецької міської ради Хмельницької області підтверджується, що у вище означеному будинку зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власниця житлового будинку, ОСОБА_3 - донька, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 - колишній зять - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 11.10.2019 року, актовий запис №40.

Згідно довідки Дунаєвецької міської ради №90 від 16.03.2021 року та акту обстеження, складених комісією у складі депутата Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, вбачається, що під час обстеження будинку АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_2 за вище вказаною адресою не проживає, на даний час є одруженим та проживає за кордоном в Італії.

Разом з цим, відповідач у добровільному порядку з реєстраційного обліку у вказаному будинку знятись не бажав, чим порушив право позивачки на користування своїм майном, вказана обставина стала підставною для звернення до суду із зазначеним позовом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами за своєю природою є цивільно-правовими, регулюються ЦК України щодо права власності та захисту права власності та положеннями ЖК України.

Права власника житлового будинку визначені у статті 383 ЦК України і статті 150 ЖК України, які передбачають, що власник майна має право використовувати помешкання житлового будинку, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до змісту частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення призначені та придатні для постійного проживання в них.

Також, відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Зокрема, стаття 72 ЖК України передбачає визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з статтею 71 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за умови її відсутності понад шість місяців без поважних причин, за виключенням випадків.

Відповідно до пункту 34 Постанови ПВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач вселився у будинок як член сім`ї позивачки і набув право користування чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом, однак на час розгляду справи відповідач членом сім`ї ОСОБА_1 не являється, спільним побутом із позивачкою не пов`язаний, його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст.406 ЦК.Аналогічний висновок зроблений ВС у постанові від 18.04.2019 в справі № 702/101/18

Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 17.10.2018 у справі № 521/17805/16-ц, відповідно до якої згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Судом встановлено, що відповідач тривалий час не проживає разом з позивачкою, яка є власницею житлового будинку, спільним побутом не пов`язаний, спільного господарства не веде, на даний час не є членом сім`ї позивачки, що підтверджується письмовими доказами.

Отже, право ОСОБА_2 на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника, оскільки останній не проживає у вказаному будинку більше шести місяців, враховуючи неведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що в свою чергу захистить права позивачки, як власниці даного житла.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить сплату судового збору в розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з урахуванням положень ст.141. ЦПК України слід стягнути на користь позивачки з відповідача 908 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76,141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житловим будинком шляхом визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю. Е. Шафікова