Справа № 428/101/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Голяни О.В., з участю секретаря судового засідання Лецак Н.В., відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін

06 січня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення сімейного господарства, несумісність характерів. Різні погляди на життя призвели до розладу сім`ї. Однією сім`єю не мешкають вже три роки, кожен живе своїм особистим життям, шлюбні відносини припинені, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору з приводу поділу спільного майна не має /т.1, а.с.3-4/.

18 березня 2021 року відповідачка ОСОБА_1 подала до суду відзив на позов. Зазначає, що від шлюбу з позивачем у них народилось троє дітей, а саме: ОСОБА_3 , 1999 р.н., ОСОБА_4 , 2002 р.н., ОСОБА_5 , 2005 р.н., останні три роки діти проживають разом із нею в м. Ужгороді Закарпатської області. Відповідачка тимчасово безробітна, самостійно та за рахунок власних коштів виховує та утримує дітей, забезпечує побут, вживає заходи щодо надання освіти своїм дітям. Діти є абітурієнтами начальних закладів, відповідачка з дітьми мешкають в орендованому житлі, яке ОСОБА_1 оплачує без допомоги позивача. Починаючи з 2018 року позивач не бере участі у вихованні та утриманні дітей, по відношенню до відповідачки та їх спільних дітей поводиться грубо, цинічно та безвідповідально. Відповідачка розцінює подання позивачем позову про розірвання шлюбу як спосіб ухилення від виконання сімейних обов`язків перед нею та дітьми.

Зазначає, що за час шлюбу з позивачем ними набутий об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_1 . Починаючи з 2016 року позивач не бере участі в утриманні зазначеного майна, підтриманні його в належному стані. Відповідачка самостійно, при наявності інших витрат, пов`язаних із проживанням та навчанням дітей, вживає заходи по утриманні їхнього спільного майна. Будь - якої угоди або договору про сплату аліментів, утримання дітей між ними не укладено. На її пропозицію укласти такі правочини позивач реагує негативно. Розірвання шлюбу між нею та позивачем не відповідає інтересам сім`ї, оскільки діти потребують виховання та утримання. Розірвання шлюбу між ними можливе лише у випадку встановлення позивачу обов`язку по сплаті аліментів. Просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви позивача; допитати в якості свідків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /т.1, а.с.85-88/.

23 березня 2021 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 , з залученням в якості третіх осіб дітей, що народилися від шлюбу, /повнолітніх та неповнолітніх/ ОСОБА_3 , 1999 р.н., ОСОБА_4 , 2002 р.н., ОСОБА_5 , 2005 р.н./, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн. щомісяця з моменту пред`явлення зустрічного позову, стягнути з ОСОБА_2 на її користь безстрокове утримання (аліменти) у зв`язку із непрацездатністю в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн. щомісяця, з моменту пред`явлення даного зустрічного позову.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що неповнолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 в м. Ужгороді. 01.09.2020 року ОСОБА_5 прийнята на навчання до ВСП «Ужгородського торгівельно-економічного фахового коледжу КНТЕУ» за спеціальністю «харчові технології», донька повністю перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та утриманні дитини.

Також в зустрічному позові ОСОБА_1 заявлено позовну вимогу стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безстрокове утримання (аліменти) у зв`язку із її непрацездатністю в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн. щомісяця з моменту пред`явлення даного зустрічного позову. Обґрунтовує дану вимогу тим, що за час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 їй було діагностовано захворювання білявушної слинної залози, перенесла операцію з її видалення, а також пройшла реабілітацію у вигляді хіміотерапії, тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні в м. Харкові. За результатами вказаного лікування ОСОБА_1 встановлено безстроково ІІІ групу інвалідності, протягом тривалого лікування ОСОБА_2 морально та матеріально не підтримував її, ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, також ОСОБА_1 була змушена протягом 2016-2019 років утримувати та брати участь в лікуванні матері позивача по первісному позову ОСОБА_2 /т.1, а.с.125-130/.

28 квітня 2021 року відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, яку обґрунтовує тим, що при поданні заяви про розірвання шлюбу ним ніякі питання щодо утримання дітей та дружини не піднімались, як і не піднімались питання щодо поділу спільного майна подружжя. Зберегти шлюб він не бажає, ОСОБА_1 налаштовує дітей проти нього, а тому спілкування між ними є мінімальним. Після припинення відносин з ОСОБА_1 він як батько відправляв грошові кошти сину ОСОБА_6 та доньці ОСОБА_7 , а також дружині ОСОБА_1 , і ніколи не відмовлявся від їх утримання. Зазначає, що з 2020 року кожного тижня відправляє кошти на особисту банківську картку неповнолітньої доньки ОСОБА_5 . Вважає, що предмет спору відносно стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 відсутній, оскільки ОСОБА_2 самостійно утримує свою доньку і не має наміру ухилятися від цього питання до її повноліття. Додав роздруківки з онлайн-сервісу міжнародних грошових переказів із прямою конвертацією валют за фіксованим курсом TransferGO LTD.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 зазначає, що остання отримує пенсію по інвалідності, також отримує допомогу як внутрішньо переміщена особа, а ще й можливо допомогу по безробіттю, тому в будь якому випадку дохід ОСОБА_1 не є нижчим від прожиткового рівня матеріального забезпечення. Просить у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. /а.с.2, т.2/.

06 травня 2021 року позивачкою за зустрічним позовом ОСОБА_1 подано відповідь на відзив ОСОБА_2 в межах зустрічного позову. Вказує, що ОСОБА_8 є працевлаштованим за кордоном, що вона пропонувала ОСОБА_2 вирішити питання щодо утримання спільних дітей та припинити шлюбні відносини в органі РАЦСу, однак вказані наміри ОСОБА_1 були прийняті з грубістю з боку ОСОБА_2 . Зазначає, що ОСОБА_2 маніпулює фактами щодо її впливу на спільних дітей. Кошти, які надає ОСОБА_2 , не дозволяють забезпечити утримання дітей. Зазначає, що докази сплати ОСОБА_2 грошових коштів не завірені належним чином, не наведені конкретні докази направлення та надходження грошових коштів з використанням відповідних платіжних систем. Зазначає, що ОСОБА_2 вкрай цинічно відноситься до обставин її хвороби. Враховуючи вищезазначене, просить відхилити заперечення ОСОБА_2 як безпідставні, а вимоги по зустрічному позові задовольнити в повному обсязі. Додала електронні докази, а саме - листування з ОСОБА_2 із використанням месенджеру Viber /т.2, а.с.47-91/.

12 травня 2021 року відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 подано до суду заперечення на відповідь на відзив. Вказує, що ОСОБА_1 має до нього образи, налаштовує їх спільних дітей проти нього. Зазначив, що на даний час постійної роботи не має, кошти на утримання доньки ОСОБА_5 відправляє. Просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1 , в задоволенні зустрічного позову відмовити /т.2, а.с.118-119/.

Заяви (клопотання) учасників справи.

21 березня 2021 року /зареєстровано канцелярією суду 22.03.2021/ відповідачкою за первісним позовом ОСОБА_1 подано до суду клопотання про витребування доказів /т.1, а.с.118-119/.

22 березня 2021 року відповідачкою за первісним позовом ОСОБА_1 подано заяву про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, дітей, що народилися від шлюбу, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою безпосередньо стосуються їх прав та обов`язки /т.1, а.с.120-121/.

22 березня 2021 року відповідачкою за первісним позовом ОСОБА_1 подано до суду клопотання, в якому просить суд допитати в якості свідка позивача по справі ОСОБА_2 /т.1, а.с.123/.

23 березня 2021 року відповідачкою за первісним позовом ОСОБА_1 подано до суду клопотання, в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, розгляд справи проводити у її присутності, а також у присутності її дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 /т.1, а.с.157-158/.

24.03.2021 року /зареєстрована канцелярією суду 25.03.2021/ позивач ОСОБА_2 подав заяву, в якій просив суд не надавати сторонам строк на примирення /т.1, а.с.163/.

25 березня 2021 року позивачем за первісним позовом ОСОБА_2 подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

ІНФОРМАЦІЯ_4 повнолітньою дитиною, яка народилася від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було пред`явлено зустрічний позов до ОСОБА_2 , в рамках якого просить стягнути з батька ОСОБА_2 на його користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000, 00 грн. щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову і до моменту встановлення ОСОБА_3 працездатності /а.с.179-199, т.1/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 повнолітньою дитиною, яка народилася від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було пред`явлено зустрічний позов до ОСОБА_2 , в рамках якого просить стягнути з батька ОСОБА_2 на його користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000, 00 грн. щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову і до моменту встановлення ОСОБА_4 працездатності. /т.1, а.с.201-230/.

Інші процесуальні дії у справі.

16 січня 2021 ухвалою Северодонецького міського суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу передано на розгляд Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

17 лютого 2021 року за протоколом автоматизованого розподілу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області судової справи між суддями вищевказану справу передано на розгляд судді Голяні О.В.

18 лютого 2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, справу призначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

12.04.2021 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.

При прийнятті зустрічного позову у зв`язку недоведеністю позивачкою по зустрічному позову ОСОБА_1 необхідні залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, дітей /повнолітніх та неповнолітніх/ ОСОБА_3 , 1999 р.н., ОСОБА_4 , 2002 р.н., ОСОБА_5 , 2005 р.н., судом відмовлено в залученні останніх в якості третіх осіб.

06.05.2021 року ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_1 :

1.про допит позивача за первісним позовом ОСОБА_2 в якості свідка;

2.про витребування доказів;

3.про залучення до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача, дітей, що народилися від шлюбу /повнолітніх та неповнолітніх/ ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

06.05.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зустрічні позовні заяви третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повернуто, закрито підготовче провадження за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та призначено справу до судового розгляду.

У зв`язку з визнанням в судовому засіданні 11.06.2021 відповідачем за первісним позовом ОСОБА_1 позовних вимог про розірвання шлюбу, суд, перевіривши чи не суперечить визнання позову закону, чи не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймає визнання позову відповідачем в зазначеній частині.

Пояснення сторін в судовому засіданні

В судове засідання позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

В судовому засіданні відповідачка за первісним позовом (позивачка за зустрічним позовом) ОСОБА_1 первісний позов ОСОБА_2 визнала, подала відповідну письмову заяву /а.с.131, т.2/.

Зустрічний позов підтримала, пояснила, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштований за кордоном, в 2017 році його офіційна заробітна плата становила 24 000 гривень, також ОСОБА_2 отримує щомісячну допомогу в Республіці Польщі на 1 дитину в розмірі 500 злотих, має у власності автомобіль марки «Пасат Фольксваген» вартістю приблизно 3 000 дол., придбав в Одесі нерухомість.

Також пояснила, що її щомісячний дохід складається з пенсії по інвалідності в розмірі 2100 грн. та з щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам в розмірі 1700 грн. Витрати на оренду квартири становлять 4 000 грн. щомісяця.

Від заявленого клопотання про допит в якості свідків дітей /повнолітніх та неповнолітніх/ ОСОБА_3 , 1999 р.н., ОСОБА_4 , 2002 р.н., ОСОБА_5 , 2005 р.н., відмовилася.

Фактичні обставини, встановлені судом

12.02.1999 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уклали шлюб, зареєстрований Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №52 /оригінал свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 / /а.с.132, т.2/.

У заявників від шлюбу народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /свідоцтво про народження НОМЕР_2 /, /а.с.91, т.1/; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /свідоцтво про народження НОМЕР_3 /, /а.с.92, т.1/, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 /свідоцтво про народження НОМЕР_4 //а.с.91-93, т.1/.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_5 від 15.02.2019, виданого ДПСЗНУМС, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІІ гр. з дитинства, що підтверджується копією свідоцтва та копією довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією (що видається інваліду) /а.с.109-110, т.1/.

Відповідно до довідки Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» № 82 від 22.09.2020 року ОСОБА_3 , є студентом 1 курсу магістратури спеціальності «Правоохоронна діяльність» денної форми навчання юридичного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет» /а.с.53, т.1/.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_6 від 23.11.2020, виданого ДПСЗН м. Ужгород, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю ІІІ гр. з дитинства, що підтверджується копією свідоцтва та копією довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією (що видається інваліду) /а.с.111-112, т.1/.

Відповідно до довідки Ужгородського вищого комерційного училища КНТЕУ № 611 від 10.12.2020 року ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання в Ужгородському вищому комерційному училищі КНТЕУ за регіональним замовленням з 01.09.2019 по 05.04.2021 за професією перукар (перукар-модельєр) /а.с.54, т.1/.

Відповідно до довідки відокремленого структурного підрозділу «Ужгородський торгівельно-економічним фаховий коледж Київського національного торговельно економічного університету» №155/01-18 від 10.12.2020 року ОСОБА_5 , 2005 р.н., навчається на 1 му курсі денної форми навчання ВСП «Ужгородського торговельного економічного фахового коледжу КНТЕУ» за спеціальністю «Харчові технології» з 01.09.2020 за державним замовленням /а.с.55, т.1/.

Роздруківками з онлайн-сервісу міжнародних грошових переказів із прямою конвертацією валют за фіксованим курсом TransferGO LTD стверджено, що отримувачу ОСОБА_9 було перераховано 4280,52 грн. у жовтні 2020, 5580,98 грн. у листопаді 2020, 3408,12 грн. у грудні 2020, 4086,76грн. у січні 2021, 5034,21 грн. у лютому 2021, 4541,66 грн. у березні 2021, 1052,75 грн. у квітні 2021 /6-30, т.2/.

Відповідно до довідки № 2106- від 13.11.2019 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 має спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи /а.с.56, т.1/.

Довідкою до акту огляду медико соціальною експертною комісією Міністерства охорони здоров`я України м. Сєверодонецьк № 140822 ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності з 01.08.2019 у зв`язку з загальним захворюванням /а.с.152-153, т.1/.

ОСОБА_1 являється пенсіонером, вид пенсії: по інвалідності, загальне захворювання, термін дії довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_7 від 25.09.2019 року /а.с.154, т.1/.

Відповідно до довідки, виданої Ужгородською районною філією Державного центру зайнятості без дати та номеру ОСОБА_1 зареєстрована як безробітна в Ужгородській районній філії Державного центру зайнятості з 01.06.2020 року; за період з червня 2020 по січень 2021 отримала допомогу в розмірі 4838 грн. /а.с.94, т.1/.

ОСОБА_2 в судове засідання доказів про свій матеріальний стан не надав.

На підтвердження своєї позиції ОСОБА_1 надала електронні докази, а саме - листування з ОСОБА_2 із використанням месенджеру Viber /а.с.54-91, т.2/.

Оцінка Суду.

Щодо розірвання шлюбу

Підлягає задоволенню первісний позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, так як відповідач по первісному позову ОСОБА_1 позовні вимоги визнала, а суд прийняв визнання позову відповідачем в зазначеній частині.

Таке визнання позову ґрунтується на законі.

Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим.

За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

Щодо стягнення аліментів на утримання дитини

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 не проживає разом з відповідачкою за первісним позовом (позивачкою за зустрічним позовом) та донькою ОСОБА_5 , 2005 р.н.

Вказані обставини сторонами не оспорювалися. За твердження обох сторін ОСОБА_2 проживає за межами України.

Оскільки на теперішній час неповнолітня дитина ОСОБА_5 , 2005р.н., постійно проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , суд вважає, що позивач по зустрічному позову має право на отримання аліментів від батька дитини, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини належним чином.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно до статті 182 СК враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2395 грн.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2 у відзиві на зустрічний позов заперечив фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 6 000, 00 грн. щомісячно, визнав, що має нерегулярні заробітки на різних роботах на території іноземної держави, надав докази того, що в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів особисто дитині на її банківську картку. В якості доказів ОСОБА_2 було надано роздруківки з онлайн-сервісу міжнародних грошових переказів із прямою конвертацією валют за фіксованим курсом TransferGO LTD,відповідно до яких вбачається, що отримувачу ОСОБА_10 було перераховано 4280,52 грн. у жовтні 2020, 5580,98 грн. у листопаді 2020, 3408,12 грн. у грудні 2020, 4086,76грн. у січні 2021, 5034,21 грн. у лютому 2021, 4541,66 грн. у березні 2021, 1052,75 у квітні 2021.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, задовільний стан здоров`я дитини, стан здоров`я матері дитини ОСОБА_1 , яка перенесла онкологічне захворювання, є інвалідом ІІІ групи безстроково, а також враховує стан здоров`я відповідача по зустрічному позову, який є працездатним чоловіком, має можливість заробляти своєю працею на утримання у відповідній мірі своєї дитини, не позбавлений вживати активних заходів для постійного працевлаштування, інших утриманців не має. Доказів належності ОСОБА_2 рухомого та нерухомого майна суду не надано.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття і відповідач по зустрічному позову зобов`язаний виконувати обов`язок по утриманню дитини нарівні з позивачкою по зустрічному позову.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. На переконання суду, з урахуванням фактичних обставин справи, розмір аліментів в розмірі 5000 грн. щомісяця буде узгоджуватися з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини, покриватимуть суттєву частину витрат на дитину і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дітей. Посилання ОСОБА_2 на перерахування своїй доньці щомісячно грошових сум у різних розмірах /див. вище/ вказує на його спроможність сплачувати визначений судом розмір аліментів.

Необхідно також враховувати, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін., а також вирішувати питання про аліменти на дітей відповідно до положень ст.ст. 189, 190 СК України.

Судом не застосовуються положення ч.5 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі виїзду боржника на постійне проживання до держави, з якою Україна не уклала договорів про надання правової допомоги, за рішенням суду до виїзду боржника за кордон стягнення аліментів здійснюється за весь період до досягнення дитиною повноліття, так як Постановою ВР N 3941-XII (3941-12) від 04.02.94 ратифіковано Договір між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Щодо безстрокового утримання другого з подружжя у зв`язку з непрацездатністю

Згідно ч.1, 2, 3 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи.

Частиною 4 ст. 75 СК України передбачено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Відповідно до аналізу вказаних норм матеріального права є підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу, якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17, 11 жовтня 2018 року у справі №161/16931/16-ц.

Згідно з медичних карток ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в м. Харкові, яким встановлено діагноз: аденома правої білявушної слинної залози. Виписками з історій хвороби №47495 з 03.09.2018 по 10.09.2018 року та з 11.02.2019 по 19.02.2019 року проходила лікування хіміотерапією в ГУ «Інститут медичної радіології мені Григорьєва С.П. НАМНУ.

Відповідно до довідки акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №140822 від 12.08.2019 року ОСОБА_1 встановлена 3 група інвалідності з 01.08.2019 року безстроково. Причина інвалідності - загальне захворювання, висновок про умови та характер праці: важка фізична праця, гіперінсоляція.

Отже, судом встановлено, що позивачка є непрацездатною особою, інвалідність нею отримана під час перебування у шлюбі з відповідачем, а тому в розумінні ч. 3 ст. 75 СК України є непрацездатною дружиною.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з червня 2020 по січень 2021 отримувала допомогу по безробіттю, середній щомісячний розмір якої дорівнює 806, 45 грн. /4838.7 грн/ 6 міс./.

З власних пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, випливає, що така отримує дохід щомісячний дохід, який складається з пенсії по інвалідності /2100 грн/ та адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі /1700 грн/.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено на 2021 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Суд приходить до висновку, що дохід ОСОБА_1 забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в цій частині зустрічного позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по первісному позову ОСОБА_1 на користь позивача по первісному позову ОСОБА_2 908 грн сплаченого останнім судового збору. При цьому суд не застосовує положення ч.2 ст. 142 ЦПК України, відповідно до якої в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, так як заява про визнання первісного позову була подана відповідачем на стадії з`ясування обставин справи, а не до початку розгляду справи по суті.

Також з відповідача по зустрічному позову ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12.02.1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Сєверодонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №52 розірвати.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, що передбачено ч. 2 ст. 115 СК України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 908 грн. судового збору.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 5 000 гривень щомісячно із їх індексацією відповідно до вимог законодавства, починаючи з 23.03.2021 року, тобто з дня подання зустрічного позову, і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач за первісним позовом / відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Відповідач за первісним позовом / позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.06.2021.

Суддя Голяна О.В.