Справа № 204/6247/19
Провадження № 2/204/64/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25 травня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю відповідачки ОСОБА_4

за участю представника відповідачки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, адміністрація Чечелівського району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядженням власним майном, шляхом позбавлення права користування та виселення із житлового приміщення та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця, переведення прав покупця,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, адміністрація Чечелівського району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядженням власним майном, шляхом позбавлення права користування та виселення із житлового приміщення та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця, переведення прав покупця.

26 лютого 2021 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та його представники просили задовольнити заяву про уточнення позовних вимог.

ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти прийняття заяви про уточнення позовних вимог, оскільки на даній стадії розгляду вже не допускається уточнення позовних вимог.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомили.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

В статті 120 ЦПК України вказано, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 126 ЦПК встановлено, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що підготовче судове засідання у даній справі було закінчено та призначено справу до розгляду по суті. В той же час, представник позивача приймає участь в судових засіданнях та повинен бути обізнаний на якій стадії розгляду знаходиться дана справа.

В постанові Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 зазначено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19) (з повним текстом постанови можливо ознайомитись за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/90388304).

В свою чергу, як роз`яснив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України і іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У частині же четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення Європейського суду з прав людини від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

До аналогічних висновків прийшов й Верховний Суд в своїй постанові від 07 травня 2018 року у справі № 553/3688/16-ц (провадження № 61-302св18).

Так само Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

А також, у рішенні від 03 квітня 2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити представникові позивача в прийнятті заяви про уточнення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 12, 13, 49, 120, 126,182-183, 197, 274, 258-261 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В прийнятті заяви представника позивача про уточнення позовних вимог - відмовити

Ухвала суду не підлягає оскарженню та набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Суддя В.В. Самсонова