КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: 755/8316/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.,

суддів: Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі : Довгополій А.В.

за участі:представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Дніпровського районного суду м. Києва Арапіної Н.Є.,

у цивільній справі № 755/8316/2020 за позовом ОСОБА_2 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), за участю третіх осіб: Десятої Київської державної нотаріальної контори, Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, про звільнення спадкового майна з-під арешту.

в с т а н о в и л а :

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Дніпровського РВДВС у м. Києві, в якому просила зняти арешт із належного ОСОБА_3 рухомого та нерухомого майна, накладеного на підставі постанови державного виконавця Дніпровського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві № 51031537 від 23 травня 2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що постановою державного виконавця Дніпровського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 23 травня 2016 року накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_3 та оголошено заборону на його відчуження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

08 жовтня 2019 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої їй (позивачу) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будь-яке рухоме та нерухоме майно у зв`язку з накладенням арешту на спадкове майно спадкодавця.

Листом Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 27 лютого 2020 року представнику позивача було відмовлено у звільненні майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з-під арешту, рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Та повідомлено, що матеріали виконавчого провадження № 51031537, яким було накладено арешт, на підставі вимог наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» від 07 червня 2017 року № 1829/5 у зв`язку із закінченням строків зберігання виконавчого провадження, переданого до архіву органу виконавчої служби.

Вважаючи встановленим факт того, що арешт накладений на все рухоме і нерухоме майно не знято за відсутності виконавчого провадження на виконанні, за яким таке накладення відбулося, то заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), за участю третіх осіб: Десятої Київської державної нотаріальної контори, Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, про звільнення спадкового майна з-під арешту - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, вона просила рішення скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції помилково визначив предмет позову та зазначив, що права позивача не порушенні на стадії відкриття виконавчого провадження № 51031537 від 23 травня 2016 року, а також помилково зазначив, що позивачем не надано докази для підтвердження виконання боржником зобов`язання та сплати коштів в межах відкритого виконавчого провадження № 51031537.

Судом першої інстанції помилково зазначено, що завершення виконавчого провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не зобов`язує державного виконавця зняти арешт з майна, оскільки ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» прямо передбачає обов`язок державного виконавця вчинити всі необхідні дії у зв`язку із завершенням виконавчого провадження серед яких і зняття арешту.

Крім того, відповідачем не надано матеріалів виконавчого провадження № 51031537, що свідчить про відсутність виконавчого документа на примусовому виконанні.

У поданому поясненні на апеляційну скаргу, відповідач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скарги - без задоволення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викликаних у ній та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання суду не з`явилися, будучи при цьому належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. Поважність причин неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися у відповідності до вимог визначених положеннями ст.372 ЦПК України

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення прав позивача Дніпровським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві під час винесення постанови № 51031537 від 23 травня 2016 року про арешт рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження. Винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» не підтверджують неправомірність дій державного виконавця щодо відмови зняття арешту, оскільки повернення виконавчого документу з підстав відсутності майна не зобов`язує державного виконавця зняти арешт з майна.

Вказуючи також при цьому на те, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2019 року не підтверджує відсутність зобов`язань за вимогою №Ю- 1193-У виданою 09 травня 2016 року ДПІ Дніпровського району, оскільки зазначеним рішенням суду дану вимогу не визнано протиправною та не скасовано.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач звертаючись із даним позовом до суду просила зняти арешт із належного ОСОБА_3 рухомого та нерухомого майна, накладеного на підставі постанови державного виконавця Дніпровського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві № 51031537 від 23 травня 2016 року. Підставою для звернення із даним позовом до суду стало не можливість прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_3 , у зв`язку з наявним арештом рухомого та нерухомого майна накладеного в межах виконавчого провадження № 51031537.

Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_3 на виконанні перебували наступні виконавчі провадження:

ВП № 534350956 - статус завершено (підстава-постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області справа № 359/7367/16-П штраф накладений митницею.

ВП № 53774356 статус завершено (підстава вимога ДПІ у Дніпровському районі ГУДФС у Києві № Ф-896У) на підстав постанови від 10 листопада 2017 року було накладено арешт на рухоме і нерухоме майно.

ВП № 51031537 відомості відсутні, в межах виконавчого провадження накладено арешт на рухоме і нерухоме майно.

У відповідності до тексту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 при зверненні до Окружного адміністративного суду м. Києва ставилися вимоги до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимог.

А саме визнання протиправної та скасування вимоги відповідача за № Ф-9896-У від 16 серпня 2016 року про сплату ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 недоїмки єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 16 363,98 грн.

Визнання протиправної та скасування вимоги відповідача за №Ф-7078-23 від 09 серпня 2018 року про сплату ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 недоїмки єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 17 562,22 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено.

Також на виконанні у відділі Дніпровського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у місті Києві перебувало виконавче провадження № 51031537 з примусового виконання вимоги № Ю-1193-У від 09 листопада 2015 року виданої ДПІ у Дніпровському районі про стягнення з ОСОБА_3 на користь ДПІ Дніпровського району боргу в розмірі 13 078,83 грн.

23 травня 2016 року державним виконавцем у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

31 травня 2016 року державним виконавцем у відповідності до ч.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в старій редакції) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Арешт накладений на майно не знімався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 9).

08 жовтня 2019 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (після померлого ОСОБА_3 ) на будь-яке рухоме та нерухоме майно, у зв`язку з накладенням арешту на спадкове майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Станом на час повернення виконавчого документу стягувачу на депозитний рахунок Відділу не надходила сума коштів необхідна для задоволення вимог стягувача, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, що свідчить про невиконання боржником вимоги № Ю -1193-У від 09 листопада 2015 року виданої ДПІ у Дніпровському районі.

Відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25 грудня 2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих до архіву становить три роки.

Виконавче провадження № 51031537 знищено, за закінченням строків зберігання.

Перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 15 листопада 2021 року вищевказаний виконавчий документ до Відділу повторно не надходив та на виконанні не перебуває. Відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 на виконанні у Відділі не перебувають.

У той же час, Державною податковою службою України Головного управління ДПС в м. Києві за результатами розгляду адвокатського запиту повідомлено, що станом на 04 жовтня 2021 року згідно з даними інформаційно-телекомунікаційних систем Головного управління ДПС у м. Києві по ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по податкам, зборам та іншими платежами не обліковується.

Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16 серпня 2016 року № Ф-896-У та від 09 серпня 2018 року № Ф-7078-23 на підставі рішення суду від 24 червня 2019 року № 826/16867/18 відкликані.

Заява до нотаріальної контори про визнання кредитором у спадковій справі після смерті ОСОБА_3 , Головним управлінням ДПС у м. Києві не подавалась.

Щодо виконавчого провадження № 51031537 Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Міністерства юстиції (м. Київ), то вони (Головне управління ДПС у м. Києві) не є стягувачем за вказаним виконавчим провадженням.

Зазначене свідчить про те, що арешт накладений в межах виконавчого провадження №51031537 на час звернення позивача з заявою не скасовано, він є діючим. У той час, як фіскальною службою не надано доказів наявності боргових зобов`язань перед ними щодо ОСОБА_3 за даним провадженням.

Відтак, на думку колегії суддів, відсутні підстави для продовження дії арешту в межах виконавчого провадження №51031537. Позовні вимоги в частині зняття арешту накладеного на підставі постанови ВП №51031537 від 23 травня 2016 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві на рухоме майно № 15849036 від 03 червня 2016 року та нерухоме майно № 29892118 від 03 червня 2016 року ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України та постановлення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368,372,374,376, 381-384,387 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, за яким;

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зняти арешт накладений на підставі постанови ВП №51031537 від 23 травня 2016 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві накладений на рухоме майно та нерухоме майно за № 15849036 та № 29892118 від 03 червня 2016 року на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач:

Судді