Справа № 132/3951/20
Провадження № 2/132/191/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

18.05.2021 м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Ставнійчук С.В.

за участі секретаря судового засідання Лисюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Калинівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Калинівського районного суду Вінницької області, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.08.2009 року, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

05.08.2013 року державним виконавцем ВДВС Калинівського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 39223936 з примусового стягнення аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 не сплачував аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця від 26.11.2020 року № 35079/17.6-25, згідно якої заборгованість по сплаті аліментів з грудня 2017 року по 30.10.2020 року становить 188180,40 грн. Станом на 01.12.2020 року заборгованість становить 192 540 , 40 грн.

За нерегулярну та часткову сплату аліментів передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст. 196 СК України - неустойка (пеня) у розмірі 1% відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи наведене, розмір неустойки з урахуванням періодів заборгованості , а саме з грудня 2017 року по листопад 2020 року становить 1 500 816, 24 грн, однак зважаючи на приписи ч.1 ст. 196 С, згідно з якою розмір неустойки не може перевищувати розмір заборгованості, позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 192 540, 40 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2020 року прийнято справу до розгляду в загальному позовному провадженні з викликом осіб та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2021 року було закрито підготовче провадження по справі та справа була призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що відповідач спочатку сплачував аліменти частково, а згодом взагалі припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дітей, життям останніх взагалі не цікавиться, уникає зустрічей з ними. Про стягнення з нього аліментів в примусовому порядку відповідач знає, однак жодним чином не намагається виконувати судове рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився і не повідомив про причини своєї неявки. Судом були вжиті передбачені цивільним-процесуальним законодавством заходи щодо повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду. Однак конверт з копією ухвали повернувся до суду неврученим, з відміткою відділення поштового зв`язку причин повернення «За закінченням терміну зберігання». При цьому суд неодноразово розміщував оголошення про виклик ОСОБА_2 на офіційному веб-сайті Калинівського районного суду Вінницької області.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності заперечень позивача, та положення ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами та ухвалює заочне рішення.

Вислухавши пояснення позивача у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання.

Судом установлено, що сторони у справі є батьками трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 07.09.2009 року у справі № 2-972/2009, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.08.2009 року, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На підставі вищевказаного рішення суду 24.12.2009 року було видано виконавчий лист № 2-972/2009.

05.08.2013 року державним виконавцем Калинівського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 39223936 на виконання виконавчого листа №2-972, виданого 24.12.2009.

Відповідач ОСОБА_2 не сплачував аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця від 26.11.2020 року № 35079/17.6-25, згідно якої заборгованість по сплаті аліментів станом на 30.10.2020 року становить 188180,40 грн. З них борг станом на 01.01.2018 становить 82701, 90 грн.

Згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 04.12.2020, відомості про здійснення оплати ОСОБА_2 на виконання рішення суду відсутні.

Тобто станом на 01.12.2020 розмір заборгованості становить 192 540,40 грн (188 180,40 + 4360 грн за листопад 2020 року).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ч. 1,3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Розглядаючи відповідальність за несплату аліментів, слід зауважити, що в законодавстві передбачена спеціальна норма, яка встановлює умови та розміри санкцій за порушення зобов`язання із сплати аліментів (ст. 196 СК України).

Тобто, дана норма спрямована на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв`язку із затримкою їх сплати.

Зокрема, Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року в справі №333/6020/16-ц викладений правовий висновок щодо обрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів, який є обов`язковим для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, у якому відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

При цьому Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно з розрахунком суми неустойки за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем, розмір пені за прострочення сплати аліментів на дітей за період грудня 2017 року по листопад 2020 року становить 1 500 816,24 грн. При цьому розрахунок заборгованості за аліментами позивачкою здійснено за формулою, наведеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі №333/6020/16-ц.

Проте суд не може повністю погодитися з розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданим позивачкою, а саме розміром неустойки за грудень 2017 року в сумі 880775,23 грн.

Так, як видно з наданого розрахунку, позивачкою обраховано розмір неустойки за грудень 2017 року виходячи з розміру заборгованості за аліментами в сумі 825701, 90 грн помноженого на 1% та на 1065 днів прострочки , тобто з грудня 2017 року по листопад 2020 року.

Однак як видно з розрахунку заборгованості наданого державним виконавцем у довідці-розрахунку від 26.11.2020 року борг у розмірі 82701,90 грн нарахований станом на 01.01.2018 року. При цьому у цій довідці-розрахунку не деталізовано і не конкретизовано початок періоду, з якого утворилася така заборгованість.

Разом з тим, докази на підтвердження обставин, що 82701,90 грн є місячним платежем за аліментами за грудень 2017 року, який ОСОБА_2 не сплатив своєчасно, в матеріалах справи відсутні.

З наведеного суд робить висновок, що розмір заборгованості в сумі 82701, 90 грн є сукупним розміром заборгованості за аліментами станом на 01.01.2018, однак позивачкою не доведено дати початку нарахування такої заборгованості, суми щомісячних платежів, які мав сплачувати платник аліментів протягом вказаного періоду, а також факти здійснення чи нездійснення будь-якої оплати відповідачем.

Суд, на виконання вимог ч.5 ст. 12 ЦПК України роз`яснив позивачці наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій щодо виконання обов`язку доведення своїх вимог належними та допустимими доказами, однак позивачка не скористалася правом надати суду будь-яких інших доказів на підтвердження наданого нею розрахунку в цій частині.

З наведених підстав, суд позбавлений можливості здійснити розрахунок неустойки (пені) зі сплати аліментів відповідно до встановлених правил нарахування пені за кожним щомісячним платежем самостійно станом на 01.01.2018 року.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає недоведеним розмір неустойки (пені) зі сплати аліментів за грудень 2017 року у сумі 880775,23 грн.

Щодо неустойки (пені) за аліментами за період з січня 2018 року по листопад 2020 року, суд погоджується з наданим розрахунком в цій частині, оскільки він відповідає вимогам законодавства.

Так розмір неустойки за вказаний період становить 620 040, 71 грн:

за січень 2018 року - 27830,11 грн (2691,50 * 1% *1034 днів);

за лютий 2018 року - 27076,49 грн (2691,50 * 1% * 1006 днів);

за березень 2018 року - 28104,37грн (2882,50 грн * 1% *975 днів);

за квітень 2018 року - 27239,62грн (2882,50* 1%* 945 днів);

за травень 2018 року - 26346,05 грн ( 2882,50 * 1% * 914днів);

за червень 2018 року - 26387,40грн (2985,00 грн * 1% * 884 днів);

за липень 2018 року - 25462,05грн. (2985,00 грн * 1% * 853 днів);

за серпень 2018 року - 24536,70 грн. (2985,00 грн * 1% * 822 днів);

за вересень 2018 року - 26674,56 грн. (3368,00грн * 1% * 792 днів);

за жовтень 2018 року - 25630,48 грн. (3368,00грн * 1% * 761 днів);

за листопад 2018 року - 24620,08 грн. (3368,00грн * 1% * 731 днів);

за грудень 2018 року - 24521,00 грн. (3503,00грн * 1% * 700 днів);

за січень 2019 року - 23435,07 грн.( 3503,00 грн. * 1% * 669 днів);

за лютий 2019 року - 22454,23 грн.( 3503,00 грн. * 1% * 641 днів);

за березень 2019 року - 21368,30 грн.( 3503,00 грн. * 1% * 610 днів);

за квітень 2019 року - 22533,00 грн.( 3885,00 грн. * 1% * 580 днів);

за травень 2019 року - 21328,65 грн.( 3885,00 грн. * 1% * 549 днів);

за червень 2019 року - 20163,15 грн.( 3885,00 грн. * 1% * 519 днів);

за липень 2019 року - 18007,20 грн.( 3690,00 грн. * 1% * 488 днів);

за серпень 2019 року - 16863,30 грн.( 3690,00 грн. * 1% * 457 днів);

за вересень 2019 року - 15756,30 грн.( 3690,00 грн. * 1% * 427 днів);

за жовтень 2019 року - 17748,72 грн.( 4482,00 грн. * 1% * 369 днів);

за листопад 2019 року - 16404,12 грн.( 4482,00грн. * 1% * 366 днів);

за грудень 2019 року - 15014,70 грн.( 4482,00 грн. * 1% * 335 днів);

за січень 2020 року - 13327,36 грн.( 4384,00 грн. * 1% * 304 днів);

за лютий 2020 року - 12056,00 грн.( 4384,00 грн. * 1% * 275 днів);

за березень 2020 року - 10696,96 грн.( 4384,00 грн. * 1% * 244 днів);

за квітень 2020 року - 9481,76 грн.( 4384,00 грн. * 1% * 214 днів);

за травень 2020 року - 8546,10 грн.( 4670,00 грн. * 1% * 183 днів);

за червень 2020 року - 7445,10 грн.( 4670,00 грн. * 1% * 153 днів);

за липень 2020 року - 5242,34 грн.( 4297,00 грн. * 1% * 122 днів);

за серпень 2020 року - 3910,27 грн.( 4297,00 грн. * 1% * 91 днів);

за вересень 2020 року - 2621,17 грн.( 4297,00 грн. * 1% * 61 днів);

за жовтень 2020 року - 1308,00 грн.( 4360,00 грн. * 1% * 30 днів);

за листопад 2020 року - 0,00 грн.( 4360,00 грн. * 1% * 0 днів).

Зважаючи, на положення ч.1 ст. 196 СК України, згідно з яким розмір неустойки (пені) не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості, а також положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, вважає доведеним розмір неустойки в сумі 192 540, 40 грн, а саме в межах суми, яку просить стягнути позивач.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 840,80 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 20, 180, 181, 196 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 192 540,40 гривень (сто дев`яносто дві тисячі п`ятсот сорок гривень 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень 80 копійок) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП).

Повний текст рішення виготовлено 24.05.2021 року.

Суддя С.В. Ставнійчук