П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року м. Київ

справа № 761/41771/19

провадження № 22-ц/824/273/2021

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Іванової І.В. (суддя-доповідач), Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Департамент охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року у складі судді Волошина В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування шкоди заподіяної бездіяльністю суб`єкта владних повноважень,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 06 грудня 2019 року, просив стягнути з відповідача на свою користь в якості відшкодування шкоди заподіяної бездіяльністю останнього в сумі 86 631,76 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що він страждає на рідкісне (орфанне) захворювання «акромегалія».

Так, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року по справі № 761/38702/15-а, позов ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я КМДА, Управління охорони здоров`я Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії та відшкодування матеріальної шкоди - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), щодо не забезпечення ОСОБА_1 лікарським засобом «Сандостатин ЛАР» мікросфери для суспензії для ін`єкцій, міжнародна непатентована назва «Октреотид», код АТХ Н01СВ02 починаючи з 19 червня 2015 року.

Зобов`язано Департамент охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) забезпечити ОСОБА_1 лікарським засобом «Сандостатин ЛАР» мікросфери для суспензії для ін`єкцій, міжнародна непатентована назва «Октреотид», код АТХ Н01СВ02.

В решті вимог позову - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року скасовано постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 84 799,90 грн. у період з червня 2015 року по квітень 2016 року, та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Позивач зазначав, що в період часу з березня по листопад 2019 року, внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача, а саме незабезпечення вищезазначеним лікарським засобом, він був змушений придбати лікарський засіб « Сандостатин ЛАР » мікросфери для суспензії для ін`єкцій на загальну суму 86 631,76 грн.

ОСОБА_1 вважає, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача щодо незабезпечення його цим лікарським засобом, йому було заподіяно матеріальної шкоди у вигляді вимушених витрат на придбання ліків, яку і просив суд стягнути.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач пояснив, що хвороба, на яку хворіє позивач, не відноситься до Переліку категорій захворювання, у разі амбулаторного лікування яких лікарські засоби за рецептами лікарів відпускаються безоплатно або на пільгових умовах, затвердженого Постановою КМУ від 17 серпня 1998 року № 1303 Київ. Крім того, вимога позивача є незаконною і не обґрунтованою та не може бути задоволена в заявленому обсязі, у зв`язку із відсутністю фінансування з міського бюджету м. Києва за міською цільовою програмою «Здоров`я киян» на 2017 - 2019 роки. У випадку перебування позивача в списку пацієнтів хворих на «акромегалію» та «гігантизм», особа могла відповідно до міської цільової програми «Здоров`я киян» на 2017-2019 роки отримувати лікарські засоби в межах фінансування з міського бюджету м. Києва. Також вважає, що є неналежним відповідачем у даній справі.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 86 631,76 грн. та судовий збір у розмірі 866,32 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що обов`язок забезпечення необхідними препаратами позивача, який страждає на рідкісне (орфанне) захворювання покладено на Міністерство охорони здоров`я України.

Отже, забезпечення позивача лікарським засобом «Сандостатин ЛАР» має здійснюватися, відповідно до Порядку забезпечення громадян, які страждають на рідкісні (орфанні) захворювання, лікарськими засобами та відповідними харчовими продуктами для спеціального дієтичного споживання, затвердженого постановою КМУ від 31 березня 2015 року № 160, за рахунок коштів державного, а не місцевого бюджету.

Апелянт зазначає, що оскільки видатків з бюджету міста Києва на забезпечення заходу «забезпечення лікарськими засобами дорослих хворих з акромегалією та гігантизмом» у 2019 році не передбачено, то і відповідач не мав ані правових підстав, ані фінансових можливостей для оголошення тендеру на проведення процедури закупівлі лікарських засобів для забезпечення громадян, які страждають на рідкісні (орфанні) захворювання.

Відповідач також зауважує, що Департамент охорони здоров`я не є закладом охорони здоров`я, який зобов`язаний здійснювати забезпечення громадян, які страждають на рідкісні (орфанні) захворювання, лікарськими засобами, та відповідно не є належною стороною у справі.

Окрім зазначеного, відповідач також посилається на те, що обґрунтування позовних вимог, стосовно бездіяльності Департаменту, в частині реалізації прав позивача на отримання ліків та про шкоду завдану такою бездіяльністю, не відповідають дійсності, адже звернень від останнього, стосовно реалізації вищевказаних прав не надходило. Позивач навіть не намагався вирішити своє питання в позасудовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення через її безпідставність та необґрунтованість, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивач вказує, що протиправна бездіяльність відповідача, яка встановлена постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 листопада 2017 року у справі № 761/38702/15-а, стала причиною понесення ним витрат, які, за умови належних дій відповідача, він нести не мав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 86 631,76грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 страждає на рідкісне (орфанне) захворювання «акромегалія» та потребує постійного лікування з використанням лікарського засобу «Сандостатин ЛАР» мікросфери для суспензії для ін`єкцій, міжнародна непатентована назва «Октреотид», код АТХ Н01СВ02.

02 листопада 2017 року Шевченківським районним судом містаКиєва було винесено постанову у справі № 761/38702/15-А за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я КМДА, Управління охорони здоров`я Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії та відшкодування матеріальної шкоди, якою позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), щодо не забезпечення ОСОБА_1 лікарським засобом «Сандостатин ЛАР» мікросфери для суспензії для ін`єкцій, міжнародна непатентована назва «Октреотид», код АТХ Н01СВ02 починаючи з 19 червня 2015 року; зобов`язано Департамент охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) забезпечити ОСОБА_1 лікарським засобом «Сандостатин ЛАР» мікросфери для суспензії для ін`єкцій, міжнародна непатентована назва «Октреотид», код АТХ Н01СВ02; у решті адміністративного позову - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року скасовано постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 рокув частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 84 799,90 грн. у період з червня 2015 року по квітень 2016 року, та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позов задоволено (а.с. 21-26).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом також встановлено, що у період часу з березня по листопад 2019 року позивач, внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача, а саме незабезпечення вищезазначеним лікарським засобом, змушений був придбати лікарський засіб « Сандостатин ЛАР » мікросфери для суспензії для ін`єкцій на загальну суму 86 631,76 грн. (а.с. 10-12).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої виходив з того, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача із забезпечення позивача лікарським засобом «Сандостатин ЛАР» мікросфери для суспензії для ін`єкцій, міжнародна непатентована назва «Октреотид», код АТХ Н01СВ02 останньому було заподіяно шкоди (понесення збитків) на суму 86 631,76 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до пункту «е» частини першої статті 7 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі - Закон) держава згідно з Конституцією України гарантує всім громадянам реалізацію їх прав у сфері охорони здоров`я шляхом встановлення відповідальності за порушення прав і законних інтересів громадян у сфері охорони здоров`я.

Статтею 8 цього ж Закону держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист. Кожен громадянин має право на безоплатне отримання у державних та комунальних закладах охорони здоров`я медичної допомоги, до якої належать первинна медична допомога; вторинна (спеціалізована) медична допомога, що надається за медичними показаннями у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Держава гарантує безоплатне надання медичної допомоги у державних та комунальних закладах охорони здоров`я також за епідемічними показаннями та безоплатне проведення медико-соціальної експертизи. У разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

Згідно до вимог статті 53-1 Закону держава забезпечує заходи з профілактики рідкісних (орфанних) захворювань та організацію надання громадянам, які страждають на такі захворювання, відповідної медичної допомоги.

Громадяни, які страждають на рідкісні (орфанні) захворювання, безперебійно та безоплатно забезпечуються необхідними для лікування цих захворювань лікарськими засобами та відповідними харчовими продуктами для спеціального дієтичного споживання відповідно до їх переліку та обсягів, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3 пункту «б» ч. 1 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо забезпечення відповідно до законодавства пільгових категорій населення лікарськими засобами та виробами медичного призначення.

Таким чином, суд першої інстанції, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, із урахуванням встановлених обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення майнової шкоди, оскільки внаслідок бездіяльності Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) були порушені конституційні права позивача щодо його забезпечення лікарським засобом «Сандостатин ЛАР» мікросфери для суспензії для ін`єкцій, внаслідок чого ОСОБА_1 був вимушений за власний рахунок забезпечувати себе даним лікарським засобом.

Доводи відповідача про те, що він не є належною стороною у справі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки постановою Шевченківського районного судом міста Києва від 02 листопада 2017 року у справі № 761/38702/15-А, судом було встановлено факт протиправної бездіяльності саме Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), внаслідок якої позивач був змушений нести витрати, в свою чергу постановоюКиївського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між шкодою, завданою позивачу та протиправною бездіяльністю відповідача Департаменту охорони здоров`я.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції, який надав їм належну правову оцінку у своєму рішенні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції дана вірна оцінка наданим сторонами доказам, що були предметом дослідження в судовому засіданні суду першої інстанції. Суд повно і об`єктивно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку. Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 389 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: