Справа № 522/8536/20
Провадження № 2/522/3546/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за розпискою,

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за розпискою в розмірі 83420,39 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що 30.04.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 позику в розмірі 3650,00 доларів США, які відповідач зобов`язалась повернути в строк до 01.06.2019 року зі сплатою 1000,00 доларів США за користування грошовими коштами. Оскільки борг не було повернуто, позивач стягнув борг за розпискою від 30.04.2019 року з ОСОБА_2 у судовому порядку. Так рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2019 року позов було задоволено та зобов`язано стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 4 650 доларів США, що станом на день ухвалення рішення в гривневому еквіваленті складає 110 995 гривень 50 копійок. Рішення суду набрало законної сили, однак грошове зобов`язання ОСОБА_2 не було виконано. Як вбачається зі змісту боргової розписки від 30.04.2019 року у випадку не повернення суми боргу в передбачений розпискою строк, відповідач зобов`язується здійснити виплату пені у розмірі 0,3 % від суми боргу за кожен день прострочення виконання зобов`язань. У зв`язку з чим, просила стягнути з ОСОБА_2 пеню у розмірі 0,3 % від суми боргу за кожен день прострочення виконання зобов`язань у розмірі 83 420 гривень 39 копійок за період з 01.06.2019 року по 16.03.2020 рік.

Ухвалою суду від 03 червня 2020 року відкрито провадження у справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи з викликом сторін для розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 02 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про стягнення пені за розпискою в розмірі 83 420, 39 гривень залишено без задоволення.

16 листопада 2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог. Просила стягнути ОСОБА_2 пеню у розмірі 0,3 % від суми боргу за кожен день прострочення виконання зобов`язань у розмірі 179 146 гривень74 копійки за період з 02.06.2019 року по 20.11.2020 рік.

Суд не приймає до уваги заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, оскільки відповідно до п.2.ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від позивача по справі до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про поважність причин не явки суд не повідомив.

Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.83 ч.3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2019 року по справі № 522/10864/19 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) суму боргу за договором позики в розмірі 4650 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят) доларів США, що станом на день ухвалення рішення в гривневому еквіваленті складає 110 995 (сто десять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 50 копійок та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1597 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто сім) гривень 86 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вищезазначеним рішенням Приморського районного суду від 06 грудня 2019 року встановлено наступні обставини. Так, 30.04.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 позику в розмірі 3650,00 доларів США, які відповідач зобов`язалась повернути в строк до 01.06.2019 року зі сплатою 1000,00 доларів США за користування грошовими коштами. Факт передачі грошових коштів підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом розписки.

Також, встановлено, що відмовляючи в задоволенні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 0,3 % від суми боргу за кожен день прострочення виконання зобов`язання, суд виходить з того, що позивачем не надано до суду обґрунтованого розрахунку заборгованості у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість та правомірність нарахованої суми, а визначення суми на власний розсуд матиме наслідком вихід за межі позовних вимог, що є неприпустимим.

Згідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує що позивачем надано до суду обґрунтований розрахунок пені у розмірі 0,3 % від суми боргу за кожен день прострочення виконання зобов`язань за період з 01.06.2019 року по 16.03.2020 рік у розмірі 83 420 гривень 39 копійок.

Жодних доказів які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, Відповідач суду не надав.

Таким чином, на момент розгляду справи доказів виконання ОСОБА_2 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2019 року чи грошових зобов`язань згідно розписки від 30 квітня 2019 року перед ОСОБА_1 відсутні.

За нормою ст. 81ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ст.551ч.2-3 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом ст.258 ч.2 п.1 ЦК України період за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати 1 року.

Так, позивачем зазначений період за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, а саме з 01.06.2019 року (перший день прострочення грошових зобов`язань) по 16.03.2020 року, а відтак суд погоджується з розрахунком позивача щодо стягнення пені, який є в матеріалах справи.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем, а останній належним чином не виконав, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з боржника на користь позивача слід стягнути понесені стягувачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 141, 263 265, 279, 282-283 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за розпискою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню у розмірі 0,3 % від суми боргу за кожен день прострочення виконання зобов`язань у розмірі 83 420 (вісімдесят три тисячі чотириста двадцять) гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 840 (гривень) 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 28 травня 2021 року.

Суддя Л. М. Чернявська