Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа № 402/178/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"28" травня 2021 р. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Бондаренка А.А.,

секретар судового засідання Хименко О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, -

встановив:

15 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про:

- визнання Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 ;

На обґрунтування позовних вимог вказала, що з 20 жовтня 2009 року до 24 червня 2019 року вона та відповідач перебували у шлюбі. Рішенням Ульяновського районного суду 24 червня 2016 року шлюб розірвано.

Позивачка зазначає, що за період шлюбу вона та відповідач набули у власність таке майно:

22 березня 2011 року відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до вказаного свідоцтва власниками квартири зазначені: ОСОБА_2 з Ѕ часткою в приватній спільній власності та ОСОБА_3 з Ѕ часткою в приватній спільній власності. Свідоцтво про право власності від 22.03.2011 року видане на підставі розпорядження голови Ульяновської міської ради від 16.03.2011 року в результаті безоплатної передачі її у власність відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

З огляду на придбання нею з відповідачем Ѕ вказаної квартири за час шлюбу просить визнати за нею та відповідачем право спільної сумісної власності та визнати з кожним з них половину від вказаної частини квартири.

Відповідач подав до суду відзив на позов, у якому підтвердив обставини придбання ним вказаної квартири, визнав те, що вказана Ѕ частин квартири є їх з позивачкою спільною сумісною власністю та не заперечив права позивачки на Ѕ частку вказаної частини квартири.

Водночас у відзові відповідач просив суд стягнути з нього на користь позивачки компенсацію вартості ј частини вказаної частини. Суд, прийнявши до уваги положення відзиву в частині визнання відповідачем права позивачки на ј частку вказаної квартири, не розглядав прохання відповідача про стягнення з нього на користь позивачки компенсації вартості ј частини вказаної частини, з огляду на положення ст.13 ЦПК України щодо розгляду справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених особою вимог.

З наданих сторонами письмових доказів судом встановлені такі фактичні обставини справи та визначений такий зміст спірних правовідносин:

З копії рішення Ульяновського районного суду 24 червня 2016 року у справі № 402/613/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 встановлено, що з 20 жовтня 2009 року до 24 червня 2019 року позивачка та відповідач перебували у шлюбі. Рішенням Ульяновського районного суду 24 червня 2016 року шлюб розірвано, позивачці ОСОБА_1 залишено дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Факт та період перебування сторін у шлюбі суд встановив з вказаного рішення суду, яке набрало законної сили, і відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України є обставинами, звільненими від доказування.

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 встановлено, що 22 березня 2011 року відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . У свідоцтві власниками квартири зазначені: ОСОБА_2 з Ѕ часткою в приватній спільній власності та ОСОБА_3 з Ѕ часткою в приватній спільній власності.

З копії розпорядження органу приватизації - Ульяновської міської ради, встановлено, що вказане свідоцтво про право власності від 22.03.2011 року видане в результаті безоплатної передачі її у власність відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

З копії довідки Благовіщенської міської ради від 12.03.2021 року № 1165 встановлено, що відповідно до рішення міської ради від 19.02.2016 року № 40 вулицю Щорса перейменовано на вул. Довженка.

Суд, оцінивши відповідно до ст.89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі у їх сукупності, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню. При вирішенні позову суд виходив з таких норм права:

Відповідно до змісту ст.60 Сімейного кодексу майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.5 ст.61 Сімейного кодексу України (в редакції станом на день приватизації квартири) об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Відповідно до ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Даних про наявність домовленості між сторонами щодо інакшого, ніж передбачено ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, розміру часток у даному об`єкті спільної сумісної власності або шлюбного договору між сторонами з цих питань суду не повідомлялось.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на те, що Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 була приватизована відповідачем за час шлюбу, відповідно до наведених вище чинних на той час положень сімейного законодавства, вона є спільною сумісною власністю сторін і на вимогу одного з них може бути поділена у рівних частинах.

Питання про розподіл судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст.141 ЦПК України стороні.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.60, п.2) ч.1 ст. 57 Сімейного кодексу України, ч.2 ст.48, ч.1 ст.657 ЦК України, ст.ст. 141, 263, 265, 268, 273, ЦПК України

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 ;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дані про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ;

Місце проживання чи перебування: АДРЕСА_2 ;

Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 ,

Місце проживання чи перебування: АДРЕСА_3 ;

Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Суддя: А. А. Бондаренко