ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

25 травня 2020 року

м. Харків

справа №646/7385/19

провадження № 22-ц/818/3558/21

Харківський апеляційний суд в в складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.

суддів колегії Кругової С.С., Тичкової О.Ю.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про відвід по справі за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської обласної прокуратури Кравченко А. на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України, про стягнення компенсації моральної шкоди, керуючись частиною 6 статті 259 Цивільного процесуального кодексу України,

в с т а н о в и в :

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 04 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

На зазначене рішення суду першої інстанції 15 січня 2021 року Харківською обласною прокуратурою подано апеляційну скаргу.

Через канцелярію апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Пилипчук Н.П.

У своїй заяві ОСОБА_1 використовує образливі та лайливі слова, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи та суддям.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Як зазначано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року N 199/6713/14-ц використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини, застосовуючи підпункт "а" пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах "Ржегак проти Чеської Республіки" від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява N 67208/01), "Дюрінже та Грандж проти Франції" від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви N 61164/00 і N 18589/02)).

Отже, колегія суддів вважає такі дії заявника виявом неповаги до суду й інших учасників процесу та констатує, що подання такої заяви є зловживанням заявником його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання заяви визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити цю заяву без розгляду.

Між тим, ОСОБА_1 не позбавлена можливості з використанням допустимої лексики викласти свої доводи та подати відповідну заяву, яка буде розглянута судом по суті.

Керуючись ст. 44 ЦПК України, суд, -

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді - залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.Ю. Тичкова