Головуючий суду 1 інстанції - Журавель Т.С.
Доповідач -Кострицький В.В.
Провадження № 22-ц/810/294/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів Стахової Н.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», відповідач ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження,

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 липня 2018 року, ухваленого Сєвєродонецьким міським судом у складі: судді Журавель Т.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, в обґрунтування якого посилалося на те, що 12 листопада 2012 року між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 1/1260649 у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 90 891,24 грн. строком користування з 12.11.2012 року по 11.11.2019 року включно. Кредит надано позичальнику на придбання транспортного засобу RENAULT LOGAN KSR3HГ для особистих потреб вартістю 108 400 грн.. Згідно умов Договору, за користування кредитом встановлено процентну ставку в розмірі 18,90 % річних (п. 1.1.1 Кредитного Договору).

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, позичальник надав у приватне обтяження транспортний засіб: марки RENAULT, модель LOGAN KSR3HГ, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 10.11.2012 року ВРЕР м. Сєвєродонецька при УДАІ УМВС України в Луганській області, та який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 10.11.2012 року ВРЕР м. Сєвєродонецька при УДАІ УМВС України в Луганській області.

14 листопада 2012 року внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про приватне обтяження, заставу рухомого майна за № 13247076 та внесено відомості щодо обмеження відчуження предмету застави: «заборонено відчужувати», відповідно до ст. 15 Закону України «Про заставу» та ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та згідно Договору застави № Z1/1260649 від 12.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховим С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3111.

30.10.2015 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та позивачем укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 10-IV, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 1/1260649 від 12.11.2012 року укладеним між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_2 , перейшло до позивача.

Крім того, 19 листопада 2015 року між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та позивачем укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами застави № 1, відповідно до якого право грошової вимоги за договором застави № Z1/1260649 перейшло до позивача.

Відповідно до п. 5. п.п. 5.6. Договору № 10-IV від 30.10.2015 року та згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), Первісним кредитором здійснено зміну заставодержателя з ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на позивача, останній набув права заставодержателя відносно автотранспортного засобу, що є забезпеченням виконання зобов`язань, а саме: транспортний засіб марки RENAULT, модель LOGAN KSR3HГ, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

31 жовтня 2017 року Апеляційним судом Луганської області ухвалено рішення у справі № 428/21/17 про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову TOB «ФК «ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно, третя особа - ОСОБА_3 відмовлено в зв`язку з пред`явленням позову не до всіх відповідачів, які повинні бути сторонами у справі.

ОСОБА_2 повідомлено про реалізацію транспортного засобу, яким забезпечувались дані кредитні правовідносини, як без згоди первісного заставодержателя ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», так і без згоди нового заставодержателя TOB «ФК «ПОЗИКА».

Відносно предмета застави змінився власник. На даний час право власності на предмет застави перереєстровано на відповідача ОСОБА_1 та номерний знак автомобіля змінений на НОМЕР_4 .

У зв`язку з невиконанням зобов`язань ОСОБА_2 по поверненню кредитних коштів, по Договору № 1/1260649 від 12.11.2012 року перед новим кредитором - TOB «ФК «ПОЗИКА» налічується заборгованість у розмірі: 98 640,54 грн., тому позивач просив в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Позика» за кредитним договором № 1/1260649 від 12.11.2012 року у розмірі 98 640, 54 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб марки Renault, модель Logan KSR3НГ, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» право власності на предмет застави автомобіль марки Renault, модель «Logan» KSR3НГ, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 та зобов`язати ОСОБА_1 , передати ТОВ «ФК «Позика» предмет застави автомобіль марки Renault, модель Logan KSR3НГ, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

Відповідачем надані письмові заперечення та письмовий відзив, в яких зазначено, що у неї відсутні будь-які зобов`язання як перед TOB «ФК «ПОЗИКА», так і перед ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», зокрема щодо погашення кредиту. Укладаючи договір купівлі-продажу транспортного засобу марки RENAULT, модель LOGAN KSR3HГ, рік випуску 2012, продавець ОСОБА_2 , надав оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у якому були відсутні будь-які застереження щодо заборони відчуження, у розділі особливі відмітки не було зроблено жодного запису щодо обмежень. Також власник транспортного засобу надав нотаріальний витяг з реєстру обтяжень завірений приватним нотаріусом Михайловським А.Т., відповідно до якого у реєстрі обтяжень були відсутні будь-які обтяження та заборони відчуження вищезазначеного транспортного засобу. Працівниками сервісного центру МВС України у Луганській області, також було здійснено перевірку транспортного засобу який належав ОСОБА_2 , та за результатами перевірки повідомлено про відсутність будь-яких законних підстав та перешкод для вільного продажу транспортного засобу. Таким чином, вона не є належним відповідачем у даній справі, тому діючим законодавством не передбачено правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третьої особою ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимога позивача щодо визнання за ТОВ «Фінансова компанія «Позика» право власності на автомобіль марки RENAULT, модель LOGAN KSR3HГ, який належить ОСОБА_1 , вважає незаконними, тому просить у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Позика» відмовити.

Позивачем надані письмові заперечення на відзив та відповідь на відзив, в яких вказано, що згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна: 14.11.2012 року зареєстровано приватне обтяження. Об`єктом обтяження є автомобіль легковий RENAULT LOGAN KSR3HГ, легковий (універсал), рік випуску, об`єм двигуна: 2012 р.в. 1598 м.куб, номер об`єкта: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (дата, №): НОМЕР_3 від 10.11.2012 р. Об`єкт обтяження заборонено відчужувати. 11.12.2015 року зареєстровано заміну обтяжувача з ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на TOB «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА». 05.01.2017 року зареєстровано звернення стягнення на предмет застави. Таким чином, в розумінні ст. 388 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» ОСОБА_4 не є добросовісним набувачем заставного майна Банку.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 липня 2018 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави - задоволено.

В рахунок погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» за кредитним договором № 1/1260649 від 12.11.2012 року у розмірі 98640,54 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме на: транспортний засіб марки RENAULT модель LOGAN KSR3НГ, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» права власності на предмет застави автомобіль марки RENAULT модель LOGAN KSR3НГ, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» автомобіль марки RENAULT модель LOGAN KSR3НГ, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Вирішено судові витрати.

Постановою Луганського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року вказане рішення суду за апеляційною скаргою третьої особи ОСОБА_2 залишено без змін, а скарга без задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій вважає рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 липня 2018 року незаконним та необґрунтованим у зв`язку як винесене внаслідок неповного та неправильного дослідження і оцінки доказів, та на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, судове засідання проводилося без її участі, без належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило її права на захист та на можливість надання відповідні докази незаконності пред`явлених до неї позовних вимог, а також без застосування норм ЦПК про заочний розгляд справи. Тому просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції (частина третя вказаної норми).

Відповідно до частини 4 статті 370 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

06 серпня 2019 року Луганським апеляційним судом ухвалено постанову якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

11 вересня 2019 року на адресу Верховного суду ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на постанову Луганського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року.

25 лютого 2021 року постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Луганського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2021 року визначено склад коллегії суддів: Кострицького Віталія Володимировича (головуючим), Стахову Наталію Володимирівну, Лозко Юлію Петрівну.

17 березня 2021 року ухвалою Луганського апеляційного суду справу призначено до розгляду на 20 квітня 2021 року на 10:30 годин. Після чого розгляд справи відкладався на 27 травня 2021 року на 10:00 годин.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» та третя особа ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника та про підтримку своїх позовних вимог, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Що стосується відповідача ОСОБА_1 , то до Луганського апеляційного суду рекомендовані поштові повідомлення з судововими повістками повідомленнями про призначення судових засідань на 20.04.2021 року та на 27.05.2021 року повернулись із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно п.4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В судове засідання, призначене на 27 травня 2021 року, ОСОБА_1 не прибула, про причини своєї неявки або нову адресу свого мешкання не повідомила.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судом неодноразово використано офіційні способи письмового повідомлення ОСОБА_1 , а саме особисто (за місцем реєстрації і за місцем фактичного проживання зазначеною самою ОСОБА_1 в скарзі та інших документах).

Скаржник не повідомляв суд належним чином про зміну свого місця проживання чи перебування.

Тому колегія суддів виходячи з усталеної практики Великої Палати Верховного Суду викладеної в постанові від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 приходить висновку, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення ОСОБА_1 «належним».

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено: (…) сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження (…).

Всі судові повідомлення про розгляд справи від 20.04.2021 року, 27 травня 2021 року повертаються до суду із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

В апеляційній скарзі відповідач не зазначала будь-яких своїх представників, проте додала до апеляційної скарги копію довіреності на представництво її інтересів в суді, у тому числі, і ОСОБА_5 , який є представником третьої особи ОСОБА_2 і який пояснив в суді апеляційної інстанції, що йому нічого не відомо про вказану довіреність і він не є представником вказаної особи.

Під час попереднього перегляду оскаржуваного рішення за апеляційною скаргою третьої особи ОСОБА_2 судом було зроблено запити до Управління ДМС у Луганській області, на що отримано відповідь про реєстрацію ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою (а.с. 103 т. 2).

Наведене свідчить про вжиття судом всіх можливих заходів щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд її справи судом, проте остання не виявила будь-якої зацікавленості у належному розгляді справи протягом тривалого строку.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні в справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом, закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, зловживання процесуальними правами не допускається.

Тому враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_1 .

Оскільки довід апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про те, що розгляд справи здійснено без належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило її права на захист та на можливість надання відповідні докази незаконності пред`явлених до неї позовних вимог, не був предметом перегляду апеляційної інстанції, то справа переглядається в наведеній частині.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Переглядаючи справу, колегія суддів бере до уваги, що посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення як винесеного внаслідок неповного та неправильного дослідження і оцінки доказів, та на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, відповідач не зазначає, про які саме порушення закону йдеться та не вказує, які саме докази незаконності пред`явлених до неї позовних вимог вона мала б надати до суду першої інстанції у разі її належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, доводи апеляційної скарги третьої особи ОСОБА_2 щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваного рішення як ухваленого з порушенням норм матеріального права були предметом перегляду апеляційної інстанції.

Жодних додатків апеляційна скарга не містить.

Враховуючи, що доводи апеляційної інстанції щодо незаконності та необґрунтованості позовних вимог вже були предметом перегляду апеляційної інстанції за апеляційною скаргою третьої особи ОСОБА_2 , будь-яких посилань, в чому саме полягає незаконність оскаржуваного рішення, відповідач не зазначає, колегія суддів погоджує як вірно встановлені судом та підтверджені матеріалами справи обставини того, що 12.11.2012 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» в якості банку (далі Банк) та ОСОБА_2 в якості позичальника укладено кредитний договір № 1/1260649, згідно із умовами якого банк надає позичальнику кредит в сумі 90891 грн. 24 коп. на строк з 12.11.2012 року по 11.11.2019 року (включно) на купівлю транспортного засобу RENAULT LOGAN KSR3НГ вартістю 108400 грн. та сплату страхової премії за договором добровільного страхування в сумі 4171,24 грн.

Згідно пункту 1.1.1.2 кредитного договору позичальник повертає кредит банку щомісячно до 12-го числа кожного місяця (надалі за текстом договору День повернення кредиту) згідно Графіку погашення заборгованості (Додаток 1 до договору).

Пунктом 1.2. кредитного договору передбачено, що у якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором щодо погашення кредиту, визначеному у п. 1.1. цього Договору, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих санкцій, а також інших платежів, Позичальник в день укладення цього Договору укладає:

- договір застави, за яким в заставу передається транспортний засіб RENAULT моделі LOGAN KSR3HГ, державний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) VІN- НОМЕР_5 , рік випуску 2012;

- договір поруки з фізичною особою, за яким/якою є ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Відповідно до пункту 5.2 кредитного договору днем виникнення простроченої заборгованості вважається день, наступний за Днем повернення кредиту, якщо в День повернення кредиту або до цього позичальник не сплатив суму нарахованих процентів та платіж за кредитом відповідно до Додатку № 1 до цього договору.

Згідно пункту 3.2.5, 3.2.6, 3.2.9 кредитного договору у разі несплати Позичальником чергового платежу по Кредиту, та/або процентах за користування Кредитом згідно з п. 2.4 цього Договору протягом 30 днів, Банк направляє Позичальнику письмове Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за Кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів та штрафних санкцій.

Невиконання зобов`язання по повному погашенню простроченої заборгованості протягом 30 днів з дати направлення Повідомлення, дає право Банку вимагати дострокового погашення Кредиту в повній сумі, нарахованих процентів за користування Кредитом, штрафів та пені. У цьому випадку, Банк направляє Позичальнику та його поручителям (за наявності) письмову вимогу про дострокове погашення Кредиту, в повній сумі, нарахованих процентів за користування Кредитом, штрафів та пені.

У випадку порушення Позичальником умов цього Договору та/або умов договорів, укладених згідно п. 1.2 цього Договору, у тому числі несплати суми кредиту (частини кредиту), процентів, штрафних санкцій та пені згідно умов цього Договору, а також у випадку невиконання Позичальником умов пп.пп. 3.2.3, 3.2.6, 3.3.1-3.3.14 цього Договору, Банк має безумовне право звернути стягнення на майно Позичальника, яке перебуває в заставі, або на інше майно Позичальника в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Звернення стягнення на майно Позичальника, що перебуває в заставі, здійснюється шляхом вчинення виконавчого напису або в іншому порядку, передбаченому чинним законодавством України та/або договором застави.

12.11.2012 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» в якості заставодержателя та ОСОБА_2 в якості заставодавця уклали нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу № Z1/1260649, згідно із умовами якого для забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором заставодавець передав у заставу заставодержателю транспортний засіб марки RENAULT, модель LOGAN KSR3HГ, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) VІN- НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 10.11.2012 року ВРЕР м. Сєвєродонецька при УДАІ УМВС України в Луганській області, та який належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , виданого 10.11.2012 року ВPEP м. Сєвєродонецька при УДАІ УМВС України в Луганській області.

Згідно пункту 1.3. договору застави, заставна вартість предмету застави становить 108400,00 грн.

Пунктом 2.1. договору застави передбачено, що право застави виникає в момент укладення цього Договору та його нотаріального посвідчення.

У відповідності до п. 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7 договору застави заставодержатель має право:

- у випадку невиконання заставодавцем умов кредитного договору або цього договору звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги в повному обсязі, включаючи дострокове погашення всієї заборгованості за кредитним договором;

- обирати порядок звернення стягнення на предмет застави згідно із Законом України «Про заставу» та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»;

- самостійно визначити ціну реалізації предмету застави (крім випадків, коли предмет застави реалізовується через аукціон (публічні торги).

30.10.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 10-IV, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 1/1260649 від 12.11.2012 року, укладеним між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_2 , перейшло до TOB «ФК «Позика».

Також, 19.11.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено нотаріально посвідчений Договір про відступлення права вимоги за договорами застави, відповідно до якого право вимоги за вищевказаним договором застави, укладеним між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_2 , перейшло до TOB «ФК «Позика».

Копією Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 54725271 від 31.01.2018 року підтверджується факт реєстрації 14.11.2012 року о 14.41.57 застави щодо автомобіля RENAULT моделі LOGAN KSR3HГ, державний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) VІN- НОМЕР_1 , рік випуску 2012 на підставі вищенаведеного договору про відступлення права вимоги за договорами застави. 11.12.2015 року обтяжувача замінено на TOB «ФК «Позика» та зареєстровано звернення стягнення на предмет застави. 05.01.2017 року зареєстровано звернення стягнення на підставі договору застави, 1, 19.11.2015 року ТОВ «ФК «Позика».

Згідно відповіді Територіального сервісного центру №4442 Регіонального сервісного центру в Луганській області №31/12/4442-677 від 13.04.2018 року право власності на автомобіль RENAULT моделі LOGAN KSR3HГ, державний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2012 р.в. було зареєстровано 18.12.2015 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для перереєстрації транспортного засобу стали договір купівлі-продажу транспортного засобу №226 від 18.12.2015 року та заява ОСОБА_1 №82467356 від 18.12.2015 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З деталізованого розрахунку по кредиту, наданому ОСОБА_2 , кредитний договір № 1/1260649 від 12.11.2012 року, станом на 02.11.2015 року становить: кредит в сумі 71989,48 грн., нараховані відсотки за користування кредитом 1935,47 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Позивачем за період з 02.10.2015 року по 16.11.2017 року нараховано 3% річних 4715 грн., інфляційне збільшення боргу 20000,59 грн. Таким чином, у зв`язку з невиконанням у повному обсязі ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 1/1260649 від 12.11.2012 року, виникла заборгованість загальною сумою 98640,54 грн.

Згідно із ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про заставу» в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктами 5.1, 5.2, 5.3 договору застави передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання заставодавцем зобов`язань, передбачених кредитним договором та цим договором, заставодержатель має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у розмірі, визначеному кредитним договором та цим договором в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи відшкодування суми кредиту, процентів за кредитом, щомісячної комісії, пені, штрафу, збитків, завданих простроченням виконання зобов`язань, витрат, пов`язаних із зверненням стягнення на предмет застави, та його реалізацією (нотаріальні послуги, виконавчий збір тощо). Задоволення заставодержателем своїх вимог за рахунок предмету застави можливе, на розсуд заставодержателя, наступними шляхами: набуття права власності заставодержателем на предмет застави після одержання ним предмету застави у володіння, при цьому заставодержатель в порядку, встановленому законодавством, повідомляє заставодавця та інших обтяжувачів предмету застави про свій намір набути право власності на предмет застави; добровільної передачі заставодержателю предмету застави у власність або для подальшої його реалізації (можливе лише за згодою заставодержателя); витрати, пов`язані з оформленням права власності заставодержателя на предмет застави, несе заставодавець; реалізації предмету застави заставодавцем з письмового дозволу заставодержателя (з обов`язковим направленням виручених коштів на погашення боргу), в порядку, передбаченому Законом України "Про заставу"; звернення стягнення на предмет застави; іншими шляхами на розсуд заставодержателя відповідно до чинного законодавства України. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється будь-яким способом на розсуд заставодержателя, що не суперечить чинному законодавству України.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом 5 днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надає згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Згідно ч. 1 ст. 396 Цивільного кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 400 Цивільного кодексу України, недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Аналіз викладеного свідчить про те, що зобов`язання за кредитним договором №1/1260649 від 12.11.2012 року на даний час ОСОБА_2 не виконані. Право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 10-IV від 30.11.2015 року та Договору про відступлення права вимоги за договорами застави від 19.11.2015 року відступлено позивачу.

Станом на 18.12.2015 року (день перереєстрації спірного автомобіля) у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про обтяження автомобіля RENAULT моделі LOGAN KSR3HГ, державний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) VІN- НОМЕР_1 , рік випуску 2012, внесені.

Таким чином, третя особа ОСОБА_2 без погодження та дозволу заставодержателя продав транспортний засіб, який є предметом застави та відомості про обтяження якого внесені до Державного реєстру, відповідачу ОСОБА_1 .

Твердження відповідача в суді першої інстанції, що вона є добросовісним набувачем, є хибним, оскільки відповідач може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу не було відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Таким чином, відповідач не є добросовісним набувачем вказаного транспортного засобу.

Частиною 3 ст. 29 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» набуття обтяжувачем, який ініціює звернення стягнення, права власності на предмет забезпечувального обтяження можливе на підставі рішення суду.

Покладений на заставодержателя пунктом 3.4.2 Договору застави від 12.11.2012 року обов`язок про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на Предмет застави до початку процедури звернення стягнення позивачем виконаний належним чином, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) від 05.01.2017 року (а.с. 27 т. 1).

Наведене свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Проте, вищезазначене недотримання судом норм процесуального права призвело до порушення права ОСОБА_1 на справедливий суд і, в силу п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, є безумовною підставою для скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем за подання позовної заяви як юридичною особою сплачено судовий збір у розмірі 1626 грн., який підлягає стягненню з Відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 370, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 липня 2018 року та постанову Луганського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Якубовського Маршала, буд. 2) за кредитним договором № 1/1260649 від 12.11.2012 року у розмірі 98640,54 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме на: транспортний засіб марки RENAULT модель LOGAN KSR3НГ, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Якубовського Маршала, буд. 2) права власності на предмет застави автомобіль марки RENAULT модель LOGAN KSR3НГ, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , передати ТОВ «Фінансова компанія «Позика» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Якубовського Маршала, буд. 2) автомобіль марки RENAULT модель LOGAN KSR3НГ, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Якубовського Маршала, буд. 2) судовий збір у сумі 1626 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 27 травня 2021 року.

Головуючий

Судді: