РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/790/21

Справа № 510/151/21

14.06.2021 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

при секретарі Пройка С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 мати сторін. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,43 га, розташовану на території Плавнівської сільської ради Ренійського району, масиви №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ділянки №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0300, :01:005:0337.

За час життя ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишила, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

Сторони по справі діти спадкодавця, є єдиними спадкоємицями першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні.

У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини сторони не звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак позивач постійно проживала разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлялась.

В подальшому при зверненні до нотаріальної контори, позивачу було надано перелік документів, які необхідно надати для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене спадкове майно, однак надати оригіналів правовстановлюючих документів позивач не змогла, з причини втрати їх спадкодавцем.

З зазначених підстав державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області склала постанову від 07 жовтня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду від представника позивача адвоката Златі Д.С. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій вона також просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 мати сторін. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,43 га, розташовану на території Плавнівської сільської ради Ренійського району, масиви №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ділянки №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0300, :01:005:0337.

За час життя ОСОБА_3 заповідального розпорядження не залишила, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

Сторони по справі діти спадкодавця, є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні.

У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини сторони не звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак позивач постійно проживала разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлялась.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Через деякий час, позивач, відповідно до вимог чинного законодавства, звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 07 жовтня 2015 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження позовних вимог, представник позивача надав суду: копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім`я померлої ОСОБА_3 , документи підтверджуючі факт сумісного проживання позивача з померлою, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,43 га, розташовану на території Плавнівської сільської ради Ренійського району, масиви №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ділянки №№ 8, НОМЕР_4 , цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0300, :01:005:0337.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова