Дата документу 27.05.2021
Справа № 334/2410/21
Провадження № 2/334/2369/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 травня 2021 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участю секретаря Прийменко А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 532161,77 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 23.04.2018 року між ним та відповідачем був укладений договір позики грошей, згідно якого позивач надав відповідачу позику - грошові кошти в сумі 50000,00 грн. В той же день на підтвердження укладення договору позики відповідач видав позивачу відповідну розписку.

17.03.2020 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики грошей, згідно якого позивач надав відповідачу позику грошові кошти в сумі 474420,00 грн. В той же день на підтвердження укладення договору позики відповідач видав позивачу відповідні розписки на суму 158220,00 грн. та 316200,00 грн.

Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти готівкою в строк до 23.04.2019 року та 17.03.2021 року.

Позивач виконав умови договору в повному обсязі, позику надав.

Проте, відповідач свого обов`язку за договорами позики не виконав, порушив строки виконання договору позику не повернув.

Позивач вважає, що у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить 474420,00 грн. та 3% річних 779,87 грн. про що надав розрахунки

З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики від 23.04.2018 року та 17.03.2020 року в розмірі 532161,77 грн., з яких 528447,65 грн. сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3714,12 грн. 3% річних від простроченої суми.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, надав оригінали договорів позики.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надав, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, представлені докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 23.04.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей, згідно якого позивач надав відповідачу позику - грошові кошти в сумі 50000,00 грн. В той же день на підтвердження укладення договору позики відповідач видав позивачу відповідну розписку.

17.03.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей, згідно якого позивач надав відповідачу позику грошові кошти в сумі 474420,00 грн. В той же день на підтвердження укладення договору позики відповідач видав позивачу відповідні розписки на суму 158220,00 грн. та 316200,00 грн.

Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти готівкою в строк до 23.04.2019 року та 17.03.2021 року.

Позивач виконав умови договору в повному обсязі, позику відповідачу надав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України а договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У строк, встановлений договорами позики від 23.04.2018 року та 17.03.2020 року відповідач позику не повернув, сума заборгованості складає 524420,00 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вимог ст.ст. 625, 1050 ЦК України в разі допущення позичальником прострочення виконання грошових зобов`язань перед позикодавцем, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу та три проценти річних від простроченої суми.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Водночас, відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

Умовами укладених між сторонами договорів позики передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями за кредитним договором, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

Позивачем наданий розрахунок індексу інфляції та 3% річних, який відповідачем не спростований.

Згідно з ч.ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На даний час відповідач не виконав зобов`язання і заборгованість за договорами не погасив, що є порушенням законних прав позивача а тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір, що підтверджується квитанцією.

Доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями: 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-283, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 заборгованість за договором позики від 23.04.2018 року та 17.03.2020 року у розмірі 532161 (п`ятсот тридцять дві тисячі сто шістдесят одна) гривня 77 копійок, яка складається з:

-суми основного боргу у розмірі 524420,00 гривень;

-індексу інфляції 4027,65 гривень;

-3% річних 3714,12 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 5321 (п`ять тисяч триста двадцять одна) гривня 62 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ісаков Д.О.