Справа № 628/1043/21
Провадження № 2/628/573/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря Шевченко О.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Куп`янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту володіння на праві власності житловим будинком з надвірними будівлями, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

30.03.2021 року до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту володіння на праві власності житловим будинком з надвірними будівлями, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіту батько не залишив. Спадкоємцями за законом згідно ст. 1261 ЦК України є рідні діти померлого, а саме, він позивач та його сестра, а спадкодавця дочка ОСОБА_5 , яка спадщину не приймала. На частину спадкового майна він отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, а на житловий будинок, який належав померлому ОСОБА_4 , свідоцтво про право н спадщину він не отримав, оскільки у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 18.11.1991 р. вказано, що жилий будинок АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору, глава якого ОСОБА_4 . Відповідно до довідки, виданої Кругляківським старостинським округом № 2 Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 01.10.2020 р. за № 230, на момент припинення існування колгоспного двору його членами були ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Відповідачі сини позивача у період дії загального трирічного строку позовної давності не витребували і на даний час не бажають отримувати свою частку майна колишнього колгоспного двору. Отже, станом на день смерті батька позивача - ОСОБА_4 йому належав цей житловий будинок з існуючими надвірними будівлями в цілому.

Позивач вважає, що у відповідності до ст. 315 ЦПК України, суд може встановити юридичний факт володіння на праві приватної власності ОСОБА_4 житловим будинком з існуючими надвірними будівлями АДРЕСА_1 та у порядку спадкування за законом після смерті батька визнати за ним право власності на цей житловий будинок. За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 28.04.2021 р. провадження у справі відкрито і постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву, згідно якого просить розглядати справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Від відповідачів до суду надійшли письмової заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі.

З урахуванням заяв учасників справи, вимог з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Кругляківка Куп`янського району Харківської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 16.04.2020 р. (а.с. 8).

Постановою приватного нотаріуса Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Черняєва В.А. від 11.02.2021 р. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_4 та роз`яснено його право звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. При цьому, приватний нотаріус встановив, що спадкоємцями за законом згідно ст. 1261 ЦК України є рідні діти померлого: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який спадщину прийняв. Подавши в устанвлений законом строк заяву про прийняття спадщини, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка спадщину не приймала та не претендує на неї. Після смерті ОСОБА_4 залишилося садкове майно: 1/6 частка житлового будинку з надвірними будівлями за вище вказаною адресою, який належав колгоспному двору на підставі свідоцтва на право приватної власності на жилий будинок, виданого 18.11.1991 року виконкомом Курилівської сільської ради народних депутатів Куп`янського району Харківської області, головою якого був ОСОБА_4 . Згідно з Законом України «Про власність», колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили прав на частку в його майні. Відповідно до довідки, виданої Кругляківським старостинським округом № 2 Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 01.10.2020 р. за № 230, на момент припинення існування колгоспного двору його членами були ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 . За життя ОСОБА_4 й не оформив належним чином право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями (а.с.7,23).

В матеріалах справи наявні копії свідоцтв про смерть ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 матері позивача (а.с.9, 12), про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 дружини позивача (а.с.10,12).

Відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 це сини позивача, які зареєстровані та проживають за однією адресою разом з позивачем та входять до складу його сім`ї (а.с. 11,22).

У свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 18.11.1991 р., виданого виконавчим комітетом Кругляківської сільської ради, вказано, що жилий будинок з приналежними до нього спорудами та будівлями АДРЕСА_1 в цілому належить колгоспному двору, глава якого ОСОБА_4 . Свідоцтво було видано на підставі рішення виконкому Кругляківської сільської ради № 3 від 21.10.1991 р. у зв`язку з оформленням права особистої власності на жилий будинок. Вказаний у свідоцтві жилий будинок в цілому зареєстрований в Куп`янському БТІ, реєстрова книга № 29 під реєстровим номером 4197 18.11.1991 р. (а.с.13). 28.10.1991 р. виготовлений технічний паспорт на вищезазначений жилий будинок на ім`я власника будинку ОСОБА_4 (а.с.14-21).

Створення і діяльність колгоспного двору регулювалася положеннями ст.. 120-127 ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно з ч. 1 ст. 120 УРСР, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а частина 2 ст. 123 цього Кодексу визначала, що розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів діору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно із Законом України «Про власність», колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

Відповідно до ст. 15 Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та у зв`язку з прийняттям Закону України «Про власність» були виключені з Цивільного кодексу України (1963 року) в главі ІІ «Спільна власність» статті 120-127, що стосувалися правового положення членів колгоспного двору та ст. 563 щодо спадкування майна колгоспного двору.

Зазначений Закон України набрав чинності з моменту його публікації (Відомості Верховної Ради України № 3 1994 року). Таке поняття як «колгоспний двір» втратило своє значення на момент набрання чинності вказаним законом та внесенням відповідних змін.

Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Законом України «Про власність» (вступив у дію 15.04.1991 р.) скасовано інститут колгоспного двору, але не скасовано правового статусу членів колишнього колгоспного двору, щодо майна колгоспного двору , яке належало його членам на праві сумісної власності. Тому, всі члени колишнього колгоспного двору після 15.04.1991 р. були і є власниками майна.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

З 01.07.1990 року при спадкуванні частки майна колишнього колгоспного двору застосовувалися загальні правила щодо спадкування.

Враховуючи, що дружина позивач ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя свою частку майна колишнього колгоспного двору не витребувала, мати позивача ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя свою частку майна колишнього колгоспного двору також не витребувала, та відсутні докази відкриття спадкових справи після їх смерті, а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у період строку дії загального трирічного строку позовної давності не витребували і на даний час не бажають отримувати свою частку майна колишнього колгоспного двору, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення, тому, станом на день смерті батька позивача - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 йому належав житловий будинок АДРЕСА_1 з існуючими надвірними будівлями в цілому. Однак, за життя ОСОБА_4 не оформив належним чином своє право власності на вказане нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Таким чином, суд вважає доведеним та встановленим факт володіння на праві приватної власності ОСОБА_4 житловим будинком з існуючими надвірними будівлями АДРЕСА_1 на момент його смерті, та враховуючи те, що позивач прийняв спадщину після смерті батька, у порядку спадкування за законом після смерті батька за позивачем визнається право власності на цей житловий будинок.

За таких обставин, зібрані по справі докази та їх належно оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 315, 264-265 ЦПКУкраїни, ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту володіння на праві власності житловим будинком з надвірними будівлями, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити юридичний факт володіння на праві приватної власності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , житловим будинком з існуючими надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з існуючими надвірними будівлями АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_4 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі ЄДРСР в мережі Інтернет за якою вони можуть ознайомитися з текстом рішення: «http://www.reyestr.court.gov.ua».

Головуючий А.О.Шиховцова