Провадження №2/521/120/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя - Плавич І.В.,

секретар судового засідання - Дукіна Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Будпрокат-Одеса», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПП «Будпрокат-Одеса», ФОП ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилався, що з квітня 2019 року працював у структурі ПП «Будпрокат-Одеса» на посаді комірника та у ФОП ОСОБА_2 на посаді комірника за сумісництвом.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи за пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України.

Позивач вважає, що адміністрацією підприємства при його звільненні були допущені значні порушення трудового законодавства, що стало підставою для звернення 16 липня 2020 року до суду із вимогами про поновлення строку звернення до суду, поновлення на посаді комірника в ПП «Будпрокат-Одеса» та на посаді комірника у ФОП ОСОБА_2 за сумісництвом, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29 листопада 2019 року по 16 липня 2020 року в загальному розмірі 34000,00 гривень.

Ухвалою судді Малиновського районного суду міста Одеси від 17 липня 2020 року позов ОСОБА_1 був залишений без руху.

Після усунення недоліків позивач доповнив позов вимогою про визнання наказу №9-ВК від 06 грудня 2019 року про його звільнення з ПП «Будпрокат-Одеса» недійсним.

Відповідач - ПП «Будпрокат-Одеса» - скористався відповідним процесуальним правом та надавав суду відзив на позов. Заперечуючи проти позову повністю, відповідач, зокрема, посилався, що ОСОБА_1 звільнено у зв`язку із прогулом без поважних причин. Представник відповідача наводив, шо відсутність працівника на роботі була задокументована комісією підприємства. З метою з`ясування причин неявки на роботу комісією здійснювався вихід за місцем проживання ОСОБА_1 , проте позивач не відповів, двері не відкрив. Працівникові направлялись листи з надання пояснень відсутності на робочому місці, однак за відомостями кур`єрської накладної отримувач відмовився від отримання відправлення. Зважаючи на викладене, ПП «Будпрокат-Одеса» вважає обґрунтованим звільнення позивача, а також таким, що здійснене відповідно до вимог закону.

Позивач ОСОБА_1 скористався відповідним процесуальним правом та надав суду відповідь на відзив. Заперечуючи проти доводів відповідача, позивач наводив, зокрема, що в актах про його відсутність на роботі та в накладних кур`єрської служби є розбіжності, що може свідчити про фіктивність документів.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але від особи на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони в порядку частини 3 статті 211 ЦПК України.

Представник відповідача - ПП «Будпрокат-Одеса» - у судове засідання не з`явився, але від представника особи на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони в порядку частини 3 статті 211 ЦПК України.

Відповідач - ФОП ОСОБА_2 - у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд цивільної справи, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, - суд доходить наступного висновку.

Під час розгляду справи суд установив, що ОСОБА_1 , 1999 року народження, працював в ПП «Будпрокат-Одеса» на посаді комірника з 01 квітня 2019 року.

Наказом директора ПП «Будпрокат-Одеса» №9-ВК від 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 звільнено за прогул без поважних причин згідно з пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України, про що свідчать відомості трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 12 червня 2018 року. Робота за сумісництвом у ФОП ОСОБА_2 , про що зазначав позивач, у трудовій книжці не відображена.

Згідно зі статтею 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу.

Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Суд не може погодитись із доведеністю позиції позивача про дотримання строків звернення до суду та критично ставиться до обґрунтованості таких доводів, однак вбачає доцільним поновити встановлені законом строки, забезпечити сторонам право на доступ до суду та розглянути заявлені позовні вимоги по суті.

02 грудня 2019 року комісією ПП «Будпрокат-Одеса» у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складено акт №1 про відсуніть на роботі комірника ОСОБА_1 .

Наказом директора ПП «Будпрокат-Одеса» №7-ВК від 02 грудня 2019 року створено комісію, якій доручено провести заходи для з`ясування причин відсутності на роботі ОСОБА_1

02 грудня 2019 року означеною комісією ПП «Будпрокат-Одеса» складено акт №2 про відвідування працівника вдома (за місцем проживання) для з`ясування причин його неявки на роботу, відповідно до якого ніхто не відповів та не відкрив двері, родичів чи сусідів на місці також не було.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 02 грудня 2019 року направлявся лист із приводу надання пояснень відсутності на робочому місці, що підтверджується ПН №3611 від 02 грудня 2019 року, за якою отримувач відмовився від отримання.

03 грудня 2019 року комісією ПП «Будпрокат-Одеса» у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складено акт №3 про відсуніть на роботі комірника ОСОБА_1

03 грудня 2019 року комісією ПП «Будпрокат-Одеса» складено акт №4 про відвідування працівника вдома (за місцем проживання) для з`ясування причин його неявки на роботу, відповідно до якого ніхто не відповів та не відкрив двері, родичів чи сусідів на місці також не було.

Відтак, ОСОБА_1 03 грудня 2019 року направлявся лист із приводу надання пояснень відсутності на робочому місці 02 грудня 2019 року та 03 грудня 2019 року, що підтверджується ПН №3708 від 03 грудня 2019 року, за якою отримувач відмовився від отримання.

04 грудня 2019 року вказаною комісією ПП «Будпрокат-Одеса» складено висновок №1 за результатами заходів, що вжили для з`ясування причин відсутності ОСОБА_1 , згідно з яким комісія вважає, що така неявка працівника на роботу без пояснень є прогулом. Відповідно до ПН №4209 від 04 грудня 2019 року висновок направлявся на адресу позивача, але отримувач відмовився від отримання.

Як зазначалось, наказом директора ПП «Будпрокат-Одеса» №9-ВК від 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 звільнено за прогул без поважних причин згідно з пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України. Листом №27 від 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 повідомлявся про звільнення та необхідність отримання трудової книжки. Відповідно до ПН №4270 від 06 грудня 2019 року наказ про звільнення від 06 грудня 2019 року та лист №27 направлялись на адресу позивача, але отримувач відмовився від отримання.

Члени вказаної комісії ПП «Будпрокат-Одеса» - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - надали до суду нотаріально посвідчені заяви від 08 лютого 2021 року, в яких підтвердили обставини звільнення ОСОБА_1 .

Стороною позивача надано у розпорядження суду показання технічного приладу, що має функцію аудіозапису, які відтворені в електронному вигляді на носії інформації (оптичний носій «Alerus / DVD-R / 4.7 Gb/120min / 16x speed / DVD R», із файлом «Додаток5.m4a». Датою створення файлу є 17 серпня 2020 року, аудіоряд файлу не дозволяє об`єктивно встановити дату, місце і обставини запису, а також осіб, відтворення голосів яких цей запис містить.

Зважаючи на викладене суд не приймає наведений доказ, наданий позивачем.

За зверненням ОСОБА_1 . Головним управлінням Держпраці в Одеській області проводилась перевірка дотримання законодавства про працю адміністрацією ПП «Будпрокат-Одеса».

Згідно з повідомленням Головного управління Держпраці в Одеській області №15-Ф-781/03-13-6362 від 30 червня 2020 року, перевіркою установлені зазначені вище обставини звільнення ОСОБА_1 та виявлено порушення вимог законодавства про працю - в частині несвоєчасної виплати ОСОБА_1 усіх сум, що належать йому від підприємства: звільнено - з 29 листопада 2019 року, розрахункові кошти виплачено - 21 січня 2020 року.

Ознак неправомірності самого звільнення інспектором праці не виявлено.

Як випливає зі змісту Трудового договору №25042019-5 від 25 квітня 2019 року, ОСОБА_1 зобов`язався виконувати роботу комірника, а ФОП ОСОБА_2 - оплачувати працю працівника у визначеному розмірі. Договір розірвано сторонами 09 грудня 2019 року за згодою сторін згідно з пунктом 1 частини 1 статті 36 КЗпП України.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Суд доходить висновку, що дії адміністрації ПП «Будпрокат-Одеса» зі звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України відповідають положенням трудового законодавства, позивачем у суді не спростовано факти невиходу на роботу 02 та 03 грудня 2019 року. Доказів, що б свідчили про поважність причин відсутності на роботі стороною позивача не надано.

Як регламентує частина 1 статті 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема, звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації; чи звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації.

Сторонами не заперечувався факт відсутності на ПП «Будпрокат-Одеса» первинної профспілкової організації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках (стаття 13 ЦПК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (стаття 16 ЦК України).

За загальним правилом кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина 3 статті 12, частини 1, 6 статті 81 ЦПК України).

У параграфі 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» («Seryavin and Others v. Ukraine», заява №4909/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» («Ruiz Torija v. Spain»), заява №18390/91, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» («Suominen v. Finland», заява №37801/97, п. 36). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» («Hirvisaari v. Finland», заява №49684/99, п. 30).

Отже перевіривши факти і обставини, якими сторони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, установивши характер правовідносин, що виникли між сторонами, і надавши їм належну правову оцінку, - суд дійшов висновку про відмову в позові.

Згідно з частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в позові ОСОБА_1 суд покладає судові витрати на позивача.

Керуючись статтями 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, пунктами 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Будпрокат-Одеса», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення: 26 квітня 2021 року.

Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Приватне підприємство «Будпрокат-Одеса» - 65044, місто Одеса, Французький бульвар, 16, квартира 114, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , інші відомості відсутні.

Суддя: І.В. Плавич