Справа № 355/15/20
Провадження № 2/355/34/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Ющенко Л.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивачів - адвоката Куценко Н.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Гонтар Г.Д.,

розглянувши за у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визнання права власності на 1/3 частину квартири та визнання права власності в порядку спадкування на 1/6 частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача

08.01.2020 за вх.№ 86 позивачі ОСОБА_3 (далі позивач 1) та ОСОБА_1 (позивач 2) звернулися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог зазначали, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 14.12.1994, вони є співвласниками по 1/3 частці кожен двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Маючи намір відчужити свою частку, вони звернулися до Баришівської районної державної нотаріальної контори з даного приводу. Однак, при вивченні поданих документів нотаріусом було встановлено, що від імені органу приватизації, яким на той момент був радгосп « Баришівський» і на балансі якого перебував даний будинок, в Свідоцтві про право власності на житло стоїть підпис та печатка організації, якій було доручено технічне оформлення документів, а саме Госпрозрахункове бюро « Альтернатива» та було відмовлено в оформленні відповідного правочину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача НОМЕР_2 та колишній чоловік відповідача 2 - ОСОБА_4 , який також є співвласником 1/3 частини спірної квартири. За життя, покійний заповіту не залишив, а тому, спадкоємцями щодо майна останнього є його син - позивач 1 та дружина від другого шлюбу - ОСОБА_2 , яка є третьою особою по справі.

В зв`язку з вищенаведеним, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач 1 просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку в квартирі, що знаходиться в АДРЕСА_2 , а за позивачкою 2 право власності на 1/3 частки.

Баришівська селищна рада Броварського району Київської області відзиву на позовну заяву не надала. Представник за довіреністю І.В. Братко звернувся до суду із клопотанням про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність (а.с. 78).

Залучена до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не надала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

31.01.2020 (вх.№ 624) представник позивачів адвокат Дегтяренко В.Г. звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів ( а.с.36).

03.02.2020 за вх.№ 660 до суду надійшла заява позивачів про розірвання договору про надання юридичних послуг із адвокатом Дегтяренком В.Г. ( а.с.52).

04.02.2020 за вх.№ 699 від представника позивачів адвоката Куценко Н.В. до суду надійшла уточнююча позовна заява ( а.с.53-56).

07.02.2020 за вх.№ 835 позивачі звернулися до суду із заявою про забезпечення позову (а.с.64).

07.02.2020 за вх.№ 836 представник позивачів звернувся до суду із клопотанням про витребування спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_4 ( а.с.71,72).

18.08.2020 за вх.№ 4773 позивачі звернулися до суду із заявою про забезпечення позову ( а.с.136).

15.09.2020 за вх.№ 5435 представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів ( а.с.158).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 08.01.2020 року справу для розгляду визначено судді Коваленку К.В. ( а.с. 25).

Ухвалою судді від 15.01.2020 відкрито провадження по справі та призначено справу у загальному позовному провадженні до підготовчого судового розгляду (а.с.26).

31 січня 2020 року судом постановлена ухвала про забезпечення доказів ( а.с.46).

07 лютого 2020 року судом постановлена ухвала про забезпечення доказів (а.с.69).

19 серпня 2020 року судом постановлена ухвала про забезпечення доказів (а.с. 143).

15 вересня 2020 року судом постановлена ухвала про відмову в задоволенні клопотання (а.с. 159) та залучення до участі в справі співвідповідача (а.с.162).

08 квітня 2021 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті ( т.2 а.с.37).

Відповідно до Розпорядження керівника апарату суду від 05.07.2021 за № 509 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справу до розгляду визначено судді Червонопиському В.С. (т.1 а.с. 43,44).

Судом на підставі частини першої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою відео та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

У відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» громадянами України ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було реалізоване право на приватизацію двокімнатної квартири за АДРЕСА_3 , загальною площею - 45,18 кв.м, житловою площею - 26,12 кв.м, в якій вони постійно проживали та були зареєстровані на день приватизації, про що було видано Свідоцтво про право на житло № НОМЕР_1 від 14.12.1994 року, зареєстроване Переяслав- Хмельницьким МБТІ в книзі № 3, реєстровий № 584. Вказане Свідоцтво було видане на підставі розпорядження органу приватизації - радгоспу «Баришівський» Київської області за № 54 від 09.06.1994, який на той час був наймодавцем житла і, відповідно, на балансі якого перебував житловий будинок.

Роботи по оформленню необхідних документів у зв`язку із приватизацією вищевказаної квартири були виконані за участю Госпрозрахункового бюро «Альтернатива».

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 68 років помер ОСОБА_4 , про що 04 вересня 2018 року Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області складено відповідний запис за № 121 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.12).

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на 1/3 частки квартири АДРЕСА_3 , яка належала йому на праві власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є його син позивач 1 ОСОБА_3 та співвідповідачка ОСОБА_2 -дружина від другого шлюбу, які в установленому законом порядку подали заяву про прийняття спадщини.

05.07.2019 ОСОБА_3 звернувся до Баришівської державної нотаріальної контори Київської області по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на частку квартири, то державний нотаріус оглянувши надані приватизаційні документи на квартиру, зокрема, свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 14.12.1994 року, відмовила у видачі даного свідоцтва з посиланням на те, що дане бюро не являлось органом приватизації, а тому не мала посвідчувати свідоцтво про право власності на житло ( а.с.18)

Статтею 345 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки.

На момент виникнення спірних правовідносин приватизація державного житлового фонду здійснювалась на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Порядок передачі квартир будинків у власність громадян та перелік документів, що підлягають оформленню визначався Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян», затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 pоку № 56, складеним відповідно до вказаного Закону.

Статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (тут і далі по тексту у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

До об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму (частина перша статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

З аналізу змісту наведених норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» беззаперечно вбачається, що посвідчення свідоцтва про право власності на житло здійснюється керівником органу приватизації на балансі якого перебуває дане житло.

Таким чином, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 , яка була зареєстрована в Переяслав-Хмельницькому бюро технічної інвентаризації і записана в реєстрову книгу №3 за № 584 повинно було бути засвідчене директором радгоспу «Баришівський», а аж ніяк не «Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», а тому, не може бути підтверджуючим правовстановлюючим документом, який надає право здійснювати цивільно-правові угоди, в тому числі і при здійсненні спадкових прав.

Окрім того суд вважає за необхідне наголосити, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» не передбачено визнання права власності судом в порядку приватизації, а тому, позовні вимоги позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання за ними права власності по 1/3 частці кожному є не обгрунтованими та не можуть бути задоволеними.

Не підлягають до задоволення і позовні вимоги позивача 1 про визнання за ним в порядку спадкування права власності на 1/6 частки в квартирі АДРЕСА_3 .

На підставі статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивача на спадкове майно в першу чергу пов`язується з правом спадкування, яке він його набув після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи ту обставину, що спірна квартира в силу встановлених судом обставин не може бути спадковим майном померлого спадкодавця, то вимоги позивача про визнання права власності на її частку в порядку спадкування на думку суду є також безпідставними.

Керуючись ст.ст.4,10,81, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд ,-

ухвалив:

В задоволені позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири та визнання права власності в порядку спадкування на 1/3 частини, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складене 01.12.2021.

Суддя В.Червонописький