Справа № 274/8240/20 Провадження № 2/0274/68/21 РІШЕННЯ
26.05.2021 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі - Суд), за участі секретаря судового засідання Косюченко О.В., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки
Короткий змістпозовних вимог
В грудні 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до змісту якої просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та земельну ділянку площею 0,42 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.12.2017 у справі № 274/2297/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за позивачем визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності. Вказаною нерухомістю, а також прилеглою земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства позивач користується з 2006 року. Житловий будинок з надвірними будівлями належав ОСОБА_4 , який 05.01.1995 подарував його своїй доньці ОСОБА_3 . Залишаючись проживати у вказаному будинку, ОСОБА_4 звернувся до Озадівської сільської ради з проханням приватизувати присадибну земельну ділянку. 05.03.2001 останньому видано державний акт на право власності на землю площею 0,6694 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.12.2005 серії НОМЕР_1 ; спадщину у 2012 році прийняв його син ОСОБА_5 , який оформив спадкові права лише на земельну частку (пай). Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дочка ОСОБА_2 , котра також вирішила оформити спадкові права на земельну частку (пай). За таких обставин, коли позивач відкрито, добросовісно та безперервно понад 10 років користується земельними ділянками, власник яких ( ОСОБА_4 ) помер у 2005, і на вказані земельні ділянки ніхто не претендує, то, як вважає позивач, є підстави для визнання за нею права власності на зазначені земельні ділянки за набувальною давністю.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 04.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
Позивач в судове засідання не з`явилася; подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити; справу просить розглядати без її участі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася; у заяві від 16.02.2021 просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, наслідки визнання позову відомі та відповідають її волі.
Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Встановлені судом обставини
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.12.2017 у справі № 274/2297/17 за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності (а.с. 8,9).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Озадівської сільської Ради народних депутатів від 30.12.2000 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,6694 га. Земельна ділянка розташована на території Озадівської сільської ради, АДРЕСА_1 . Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд; ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Кизі записів державних актів на право приватної власності на землю №153 (а.с.17).

Листом відділу у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 15.03.2017 повідомлено, що земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною плоею 0,6694 га обліковується за ОСОБА_6 (а.с.20).

АДРЕСА_1 відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації №140 від 20.05.2016 "Про перейменування топонімічних об`єктів та демонтаж пам`ятників та пам`ятних знаків у Житомирській області" перейменована на АДРЕСА_1 (а.с.12, 13).

ОСОБА_4 помер в селі Лісова Слобідка Житомирської області Бердичівського району, ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.18).

У відповідості до довідки Озадівської сільської ради №670 від 02.11.2020 ОСОБА_6 на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 ; на день смерті за вказаною адресою зареєстрованих не було (а.с.19).

З матеріалів спадкових справ №462/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та №29/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 вбачається, що спадщину у 2012 році після смерті ОСОБА_6 прийняв його син ОСОБА_5 , який оформив спадкові права лише на земельну ділянку площею 1,6227 га, розташовану на території Озадівської сільської ради, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №164211 (а.с.46); спадщину ж після смерті ОСОБА_5 прийняла його дочка ОСОБА_2 , котра також вирішила оформити спадкові права на вказану земельну ділянку (а.с.36-54, 72-103).

Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно дост. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 16 та 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістомстатті 2 ЦК Україниє фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте, не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Добросовісне заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно достатті 344 ЦК України слід розуміти так, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того,володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування у цій справі), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий).

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьоїстатті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений уЦК Українистрок, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для рухомого майна такий строк складає п`ять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертоїстатті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови)

Згідно ч.3 ст.335 ЦК України безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Суд вважає, що в ході розгляду справи доведено добросовісність, відкритість та безперервність володіння спірним нерухомим майном протягом періоду часу, визначеного ст. 344 ЦК України.

З огляду на викладені обставини, виходячи з принципу справедливості, правової визначеності та встановивши неможливість захисту позивачем свого права в інший спосіб, окрім зазначеного в позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження та є обгрунтованими.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, врахувавши визнання позову відповідачем, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 23, 76, 81,141, 258, 259, 265, 273, 274, 279, 280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та земельну ділянку площею 0,42 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасниікв справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Т.Б.Большакова