Справа № 243/1662/15-ц
Провадження № 6/243/320/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Глух А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого документу по справі № 243/1662/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2021 року представник акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Глущенко М.О. звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого документу по справі № 2/243/1072/2015 (243/1662/15-ц) від 24.07.2015 року.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 квітня 2015 року по справі № 2/243/1072/2015 (243/1662/15-ц) позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі.

Виконавчий лист було видано Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 24.07.2015 року на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 квітня 2015 року.

Заявник зазначає, що при підготовці виконавчого документа для подальшого направлення до органів ДВС виконавчий лист було втрачено в установі банку.

У зв`язку з цим, просить суд поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видати дублікат виконавчого листа.

Представник акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Глущенко М.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на її задоволені.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вирішуючи питання щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу, суд виходить з наступного.

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.05.2015 року по справі № 2/243/1072/2015 (243/1662/15-ц) позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DOS1GК00000023 від 28.01.2008 року у розмірі 40573,85 Доларів США, що за курсом 15,76 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.01.2015 року складає 1112243,83 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. (а.с.38-39).

З відповіді Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків № 7451від 18.02.2021 року слідує, що виконавчий лист № 243/1662/15-ц від 24.07.2015 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «ПриватБанк» не перебуває на виконанні у Слов`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби.

Згідно з п. 17.4. розділу VIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з їх втратою, суд повинен перевірити обставини їх втрати.

Тобто, в даному випадку, особа яка звертається з відповідною заявою, повинна обґрунтувати за яких обставин виконавчий лист було втрачено та надати відповідні докази, або обґрунтувати неможливість надати такі докази.

Тягар доказування в даному випадку покладається на заявника з дотриманням загальних засад цивільного судочинства (змагальність сторін) та положень Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що стягувач є юридичною особою, тому на нього розповсюджуються Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Наказ Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5 (надалі Правила).

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил, ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи).

Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

Пункт 6 Розділу І Правил передбачає, що керівник установи відповідає за збереженість службових документів та інформації, яку вони містять, функціонування системи захисту документаційного фонду від незаконного доступу, втрату і несанкціоноване знищення документів, порушення правил користування документами.

За зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні документів, а також організацію діловодства та зберігання документів у структурних підрозділах відповідають їх керівники.

У разі втрати документів і справ, що числяться за номенклатурою, у структурних підрозділах вживаються заходи відповідно до пункту 9 глави 2 розділу V цих Правил (п.п. 8 п. 3 Розділу IV Правил).

Згідно пункту 9 глави 2 розділу V Правил, у разі встановлення в процесі експертизи цінності фактів нестачі документів і справ, що внесені до номенклатури, відповідними структурними підрозділами установи здійснюється їх розшук. У разі негативного результату розшуку керівник установи за поданням служби діловодства або керівника архіву (особи, відповідальної за архів) створює комісію зі службового розслідування, призначає службове розслідування і видає наказ про притягнення до відповідальності осіб, винних у втраті документів або справ. Довідка про причини відсутності документів або справ, підписана членами комісії та керівником відповідного структурного підрозділу, передається до архіву установи.

На підставі довідки архів складає акт про нестачу справ (документів) у структурних підрозділах за формою, наведеною в додатку 13 до цих Правил, який підписує керівник архіву (особа, відповідальна за архів), візує керівник служби діловодства та затверджує керівник установи.

Звертаючись із вказаною заявою, представником стягувача зазначено, що виконавчий лист було втрачено в установі банку, його пошуки не призвели позитивного результату.

Суд вважає зазначені обґрунтування стягувача щодо втрати виконавчого документа не поважними, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, а саме, документами внутрішнього документообігу стягувача, передбачені пунктом 9 глави 2 розділу V Правил, та які він зобов`язаний був надати в підтвердження своїх обґрунтувань щодо втрати виконавчого листа.

З урахуванням вищезазначеного, та оскільки заявником належними та допустимими доказами не доведено факту втрати виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника стягувача про видачу дубліката виконавчого листа.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2015 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Частина 1 статті 12 Закону № 1404-VIII передбачає, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону № 1404-VIII, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Враховуючи приписи пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом).

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

З огляду на викладене, сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, представник стягувача звернувся з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого документу по цій справі 15.04.2021 року, тобто коли сплинув строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Під час розгляду справи, представник стягувача будь-яких поважних причин, окрім як втрати виконавчого листа в установі банку, не зазначив.

Таким чином представником стягувача не наведено жодних поважних причин для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на викладене, та враховуючи те, що виконавчий лист по цій справі був виданий більше ніж 5 років назад, стягувач протягом цього періоду зобов`язаний був цікавитись виконавчим провадженням по цій справі та добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Звертаючись з відповідною заявою стягувач порушив зазначені принципи та будь-яких об`єктивних причин неможливості вчасно пред`явити виконавчий документ до виконання у визначені законом строки не навів, а тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Глущенко М.О.

На підстав викладеного, керуючись ст. 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого документу по справі № 243/1662/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.Ю. Фалін

Донецької області