ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/859/20 Номер провадження 22-ц/814/369/21Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.

за участю секретаря Ряднини І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Марченко Галини Іванівни

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 листопада 2020 року, ухвалене суддею Тесленко Т.В.,

у справі за позовом адвоката Марченко Галини Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до Кобеляцького районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, встановлення розстрочки зі сплати аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2020 року адвокат Марченко Г.І. звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом в інтересах ОСОБА_1 , до Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Суми), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, встановлення розстрочки зі сплати заборгованості по аліментам.

Ухвалою місцевого суду від 26.08.2020 р. за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача ОСОБА_2 належним відповідачем ОСОБА_2 , яка після укладання шлюбу змінила своє прізвище.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 листопада 2020 року зменшено розмір аліментів, присуджених 09.01.2014 р. рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї шостої частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист у справі за № 2/532/69/2014, виданий Кобеляцьким районним судом Полтавської області від 09 січня 2014 року (виконавче провадження ВП № 41522999), - відкликано з Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Зменшено розмір аліментів, присуджених 06.04.2015 р. рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї шостої частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист у справі за № 2/532/213/2015, виданий Кобеляцьким районним судом Полтавської області від 06 квітня 2015 року (виконавче провадження ВП № 47352373), - відкликано з Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми).

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (м. Суми), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, встановлення розстрочки зі сплати заборгованості по аліментам - відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник позивача адвокат Марченко Г.І., посилаючись на неповне дослідження матеріалів справи, що призвело до ухвалення частково неправомірного рішення, просила змінити рішення суду та зобов`язати Кобеляцький ВДВС провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виключивши із бази нарахування (в періоди, коли аліменти нараховувалися із розрахунку середньої заробітної плати у відповідному регіоні) розрахункову величину податку з доходу фізичних осіб та військового збору, встановивши, що розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 станом на 01.04.2020 р. складає 21650,26 грн., а розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 станом на 01.04.2020 р. складає 27822,06 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що при обрахуванні показника середньомісячної заробітної плати державним виконавцем не проведено віднімання суми податків; нарахування заборгованості зі сплати аліментів в період, коли позивач не міг знайти роботу, проведене без виключення розміру податків, як визначено ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», та не враховано декілька квитанцій про сплату аліментів, що вплинуло на суму нарахованого боргу.

Вважає, що розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 станом на 01.04.2020 р. складає 21650,26 грн., а розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 станом на 01.04.2020 р. складає 27822,06 грн., на підтвердження чого надано відповідний розрахунок.

16.03.2021 р. від відповідача ОСОБА_3 до апеляційного суду надійшла заява про те, що вона не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 .. Станом на 18.01.2021 р. борг зі сплати аліментів відсутній.

Розгляд справи прохає провести без її участі.

До заяви додано копії розписки про те, що вона отримала від ОСОБА_1 35000 грн. в рахунок сплати аліментів та відсутність матеріальних претензій до нього станом на 18.01.2021 р.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до апеляційного суду 05.05.2021 р., представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Антіхович В.В. прохає відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення місцевого суду.

В обґрунтування відзиву зазначає, що розрахунок державного виконавця, наявний в матеріалах справи, відповідає положенням ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з середньомісячної заробітної плати по регіону. При цьому, поданий боржником контрозрахунок не відповідає вказаним вимогам закону та у ньому зазначені неправильні (завищені) ставки податків за період з 2013 р. по липень 2014 р. - у розмірі 18,6%; з серпня 2014 р. по грудень 2016 р. - 20,1%. Тоді як до 01.01.2020 р. згідно п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становила 15% бази оподаткування щодо доходів, у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати. Відтак, загальні відрахування становили 16,5% ( з військовим збором).

Крім цього, посилається на те, що позивач ігнорує права свого сина ОСОБА_9 та можливість його нормального фізичного, духовного і морального розвитку.

Вказує, що позивач дієздатний, має можливість працевлаштуватися, між тим, ухиляється від цього, не сплачував аліменти та за ним утворилась заборгованість зі сплати аліментів.

Вважає, що зміна розміру заборгованості зі сплати аліментів не відповідає інтересам дітей, а визначений розмір заборгованості не є надмірним тягарем для позивача.

У судове засідання не з`явилися позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_11 , які належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи.

Від ОСОБА_11 на електронну пошту апеляційного суду 11.05.2021 р. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася. Її інтереси в апеляційному суді при розгляді справи представляв адвокат Антіхович В.В.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Антіховича В.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.04.2015 р. у справі № 2/532/213/2015 (532/425/15-ц), яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.23).

За інформацією Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби, викладеній у листі від 10.04.2020 р. № 7381, у відділі перебувають виконавчі провадження ВП № 47352373 з примусового виконання виконавчого листа № 2/532/213/2015 від 06.04.2015 р., виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 16.03.2015 р. (а.с.16).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09.01.2014 р. у справі № 2/532/69/2014, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.24).

На підставі виконавчого листа № 2/532/69/2014 від 09.01.2014 р., виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області, державним виконавцем Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження ВП № 41522999 з примусового виконання виконавчого листа стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 28.11.2013 р. (а.с.16).

За виконавчим провадженням ВП № 47352373 за боржником ОСОБА_1 станом на 01.04.2020 р. значиться несплаченими заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 39848,34 грн., штраф на користь стягувача в порядку ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" в розмірі 11954,49 грн., виконавчий збір на користь держави в розмірі 4 186,08 грн.

За виконавчим провадженням ВП № 41522999 за боржником станом на 01.04.2020 р. значиться несплаченими заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 33734,38 грн., штраф на користь стягувача в в порядку ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" в розмірі 10120,31 грн., виконавчий збір на користь держави в розмірі 3696,14 грн. (а.с.17,18, 20, 21).

Як убачається з довідки від 08.04.2020 р. вих. № 17, ОСОБА_1 працює в ТОВ «Фінансово-промислова компанія «Єдінство» з 21.06.2018 р. на посаді менеджера з адміністративної діяльності. Дохід за період з 01.10.2019 р. по 31.03.2020 р. склав 28200 грн. (а.с. 29).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зменшення розміру аліментів до 1/6 частини, суд першої інстанції виходив із того, що у позивача змінився матеріальний та сімейний стан, що не дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному рішеннями судів розмірі на утримання двох дітей на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відмовляючи у позові в частині зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, місцевий суд встановив, що розмір заборгованості обраховано правильно, що не спростовано позивачем.

Також суд не знайшов підстав для розстрочки заборгованості зі сплати аліментів.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги позивача, він оскаржує рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів та розстрочки заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, рішення переглядається апеляційним судом саме в оскаржуваній частині.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог про зменшення розміру аліментів не оскаржується. Тому колегією суддів у цій частині не переглядається.

Перевіряючи рішення місцевого суду в оскаржуваній частині, колегія суддів встановила, що згідно із ч. ч. 3, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.

За змістом ч. ч. 1, 2 статті 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 2/532/213/2015 від 06.04.2015 р., виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 16.03.2015 р., заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 39848,34 грн. станом на 01.04.2020 р. (а.с. 17).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №2/532/69 від 09.01.2014 р., виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 28.11.2013 р., заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 33734,38 грн. станом на 01.04.2020 р. (а.с.20).

Вказані розрахунки виконані державним виконавцем відповідно до вимог ч. 2 ст. 195 СК України та ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з середньомісячної заробітної плати по регіону; сумнівів у колегії суддів не викликають та стороною позивача не спростовані належними і допустимими доказами.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивача в частині невірного обрахування суми аліментів, що підлягають стягненню з боржника в період, коли він не був працевлаштований, а саме, неврахування податку, оскільки це не передбачено ч. 2 ст. 195 СК України, якою встановлено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не врахував декілька квитанцій про сплату аліментів, також не приймаються до уваги колегії суддів, оскільки ні місцевому, ні апеляційному судам стороною позивача не надано оригіналів чи належним чином засвідчених копій вказаних квитанцій. Крім цього, позивач не позбавлений права звернутися до державного виконавця та надати йому квитанції щодо сплати аліментів.

Наведені стороною позивача контррозрахунки заборгованості зі сплати аліментів у позовній заяві та апеляційній скарзі суперечать вказаним положенням закону, тому обґрунтовано не взяті до уваги місцевого суду та не приймаються до уваги колегії суддів.

Оцінивши усі докази в сукупності, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині зобов`язання державного виконавця провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Перевіряючи рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні позову про розстрочення заборгованості зі сплати аліментів, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить із того, що відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

Враховуючи те, що стороною позивача не надано доказів на підтвердження того, що в нього змінився матеріальний і сімейний стан, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову в частині розстрочки по сплаті заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Крім цього, розстрочка сплати заборгованості за аліментами буде суперечити інтересам дітей, на утримання яких позивач зобов`язаний сплачувати аліменти.

Таким чином, апеляційним судом перевірено правильність ухвалення рішення судом першої інстанції, яке відповідає нормам матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків районного суду. Підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Марченко Галини Іванівни залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 листопада 2020 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24.05.2021 р.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Т.О.Кривчун