Справа № 737/286/21
Проваждення № 2/737/157/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С. О.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження справу № 737/286/20
за позовомОСОБА_1
доКуликівської селищної ради
третя особа державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В.
провизнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування
учасники справи та представники:не з`явилися

в с т а н о в и в :

29 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 одна. За життя ОСОБА_2 заповіт не складала. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який був збудований померлою за життя. Батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач є онуком спадкодавця, є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за законом п`ятої черги, інші спадкоємці відсутні. З питання успадкування права на житловий будинок він звернувся до нотаріуса, однак нотаріус відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння.

Просить суд визнати за ним право власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 05 травня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі. Підготовче судове засідання призначено на 31 травня 2021 року.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому позов визнає повністю, просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Третя особа, держаний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В. подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами докази та матеріали спадкових справ № 44/1996 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та № 190/2008 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яку надав Державний нотаріальний архів Чернігівської області, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.6).

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 одна (а.с. 10).

З витягів з погосподарських книг Дроздівського старостинського округу на 2001 2020 роки, вбачається, що головою домогосподарства по АДРЕСА_1 значилась ОСОБА_2 (а.с. 11).

Родинні зв`язки позивача з його померлою бабою ОСОБА_2 підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 від 07.09.1961 року та архівною довідкою про народження його померлого батька ОСОБА_3 №Л-640 від 31.03.2021 в якій зазначено, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 8,9).

За життя ОСОБА_2 заповіту не складала (а.с.39).

Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 11.03.2008 року , яке набрало законної сили 21.03.2008 року, позивачу визначено додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини після померлої (а.с. 50-51).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами до складу вказаного домоволодіння входять житловий будинок (А-1,а-1), веранда (а-1), сарай (Б-1), які були побудовані в 1960 році (а.с. 1517).

За життя померла не ввела вказаний вище будинок з надвірними будівлями в експлуатацію та не оформила правовстановлюючих документів на нього. Згідно довідки КП Чернігівське МБТІ від 07.04.2021 року № 74 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 13).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої баби на підставі якої була заведена спадкова справа № 190/2008 (а.с. 49).

Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину після померлої ОСОБА_2 , в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, відсутні.

На звернення позивача із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, нотаріус листом від 23.04.2021 року повідомив позивача про неможливість вчинення нотаріальної дії, оскільки право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 12).

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України)

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. (ст. 1268 ЦК України)

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно ст. 1265 ЦК України, до п`ятої черги спадкоємців за законом відносяться інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Позивач є онуком ОСОБА_2 , є спадкоємцем п`ятої черги за законом майна своєї баби. Після смерті баби позивач спадщину прийняв шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, а також звернувся до нотаріуса із заявою за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке залишилось після її смерті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких підстав, враховуючи, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було збудоване спадкодавцем до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме в 1960 році, але за життя спадкодавець ОСОБА_2 не отримала правовстановлюючі документи на будинок, позивач ОСОБА_1 спадщину після баби ОСОБА_2 прийняв, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями садиби АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ОСОБА_2 .

Керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

1. Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 житловий будинок (літ. А-1, а-1- загальною площею 72,9 кв.м., житлова площа 37,2 кв.м.), сарай (літ. Б-1,б-1), погріб (літ. В-1) в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Повний текст рішення складений 31 травня 2021 року.

Суддя А.А. Кореньков