Провадження №2/193/179/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2021 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кащук Д.А., за участю секретаря судового засідання Ратушної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду сел.Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Софіївської об`єднаної територіальної громади,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.
Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього з відповідачем народився син, ОСОБА_3 . 17 грудня 2012 року рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області присуджено стягувати на користь відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18 жовтня 2012 року.
Стверджує, що станом на момент подачі позовної заяви до суду, ОСОБА_3 проживає разом із позивачем. Тому позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду та у зв`язку із викладеним просить суд припинити стягнення з нього аліментів.
Позивач в судове засідання не з`явився, в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, в попередніх судових засіданнях щодо позовних вимог позивача заперечувала.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, згідно наданих письмових пояснень щодо позову заперечує.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Стаття 263 ЦПК України, передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Встановлено, що рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Відповідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2012 року присуджено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (Пятсот) гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18 жовтня 2012 року. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону (а.с. 6). Відповідно акту обстеження умов проживання від 22 вересня 2020 року, наданого службою у справах дітей виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі Ради проведено обстеження умов проживання житла, розміщеного на 5 поверсі 5 поверхового будинку по АДРЕСА_1 . За цією адресою проживають: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).
Відповідно довідки виданої Комунальним некомерційним підприємством «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №9» Дніпровської міської ради від 02 жовтня 2020 року зазначається, що ОСОБА_3 мешкає за адресою АДРЕСА_1 та знаходиться на обліку у Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №9» Дніпровської міської ради у лікаря Брицької Н. Г.(а.с. 11).
Згідно довідки від 03 вересня 2020 року №479/12 виданої Державним професійно- технічним навчальним закладом "Дніпровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу" зазначено, що ОСОБА_3 дійсно є учеником денної форми навчання з 01 вересня 2020 року Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно- технічної освіти туристичного сервісу (а.с. 12).
На виконання ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2021 ЄУН 193/1372/20, провадження № 2/193/179/20, виконавчий комітет Софіївської селищної ради, як орган опіки та піклування повідомив, що зі слів неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та його матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з березня місяця 2021 року ОСОБА_5 фактично проживає за адресою матері, а саме: АДРЕСА_2 . На час проживання ОСОБА_5 у батька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , з вересня місяця 2020 по березень місяць 2021, зі слів самого хлопця, батько придбав для сина дві одиниці одягу та оплатив два місяці занять у секції карате. Більше ніякої матеріальної допомоги за вищевказаний період, ОСОБА_5 від батька не отримав. За свідченнями матері хлопця, як тільки ОСОБА_5 перебрався жити до батька, той перестав виплачувати аліменти, мотивуючи це витратами на хлопця за місцем його проживання. Не сплачує ОСОБА_1 аліменти і на даний час. Усі витрати на ОСОБА_5 покладалися на матір, яка придбала для хлопця одяг та взуття, оплачувала транспортні витрати та забезпечувала продуктами харчування домашнього виробництва. ОСОБА_3 запевнив, що не має наміру проживати біля батька, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, орган опіки та піклування Софіївської селищної ради не бачить підстав для припинення стягнення аліментів із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на ім`я одержувача аліментів-матері неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.65,66). Відповідно листа №674 від 30.04.2021 наданого виконавчим комітетом Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області зазначено, що начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Софіївської селищної ради Розбицькою С., у присутності провідного психолога КЗ «Софіївський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» Софіївської селищної ради Віжітчаніної А., провідного фахівця із соціальної роботи КЗ «Софіївський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» Софіївської селищної ради Дзюби Т., проведено бесіду з неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою встановлення його фактичного місця проживання з урахуванням його власної позиції. Формою спілкування було обрано короткотривалу бесіду, в ході якої можливий безпосередній контакт з дитиною. Вербальне спілкування з хлопцем було спокійним та неформальним; емоційний фон під час бесіди - дружній, рівний, довірчий; атмосфера доброзичлива. Питання задавалися відповідно до вікових особливостей дитини. Психологічного тиску на ОСОБА_5 не здійснювалося. У спілкуванні, по відношенню до хлопця, була відсутня критика, зверхність, негативне оцінювання. У ході спілкування, ОСОБА_5 повідомив, що з 01.09.2020 року він став студентом ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» і почав проживати у батька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 . За вищевказаною адресою хлопець проживав до 06.03.2021 року. На теперішній час, ОСОБА_5 проживає біля матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , і планує проживати з матір`ю і надалі, тим паче, що батько, ОСОБА_1 , часто зловживав спиртними напоями та вербально ображав хлопця. Зі слів ОСОБА_5 , під час його проживання у м. Дніпрі, батько оплатив йому два місяці занять в секції карате та придбав дві одиниці одягу. Більше жодної копійки від батька хлопець не отримав. Мати надавала кошти на транспортні витрати, придбала верхній одяг та взуття і забезпечувала продуктами харчування домашнього виробництва. Кошти на придбання сучасного телефону, кімоно і рукавиць для занять карате, на дрібні витрати ОСОБА_6 , ОСОБА_5 заробив влітку на ремонтних роботах, які виконував разом з батьком. ОСОБА_5 планує залишити навчання у ДНЗ «ДЦПТО туристичного сервісу», має надію у найближчий час пройти курси майстра тату у м. Кривому Розі, де надалі збирається працевлаштуватися до салону, а, отже, повертатися до м. Дніпра потреба відпаде сама собою. У розмові хлопець запевнив, що не підтримує позицію батька припинити виплати аліментів на його утримання. ОСОБА_5 потребує цих коштів, адже у нього починається нова сторінка в житті. Отже, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на даний час фактично проживає із своєю матір`ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . Повертатися на проживання до батька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ., він не планує. Позицію батька, ОСОБА_1 , щодо припинення стягнення з нього аліментів на його утримання, ОСОБА_5 категорично не підтримує (а.с. 63,64).
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відповідно до закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. 4) інші обставини, що мають істотне значення.
У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
В межах даної справи позивачем належними та допустимими доказами не доведено підстави для припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина на користь відповідача, а саме те, що син проживає разом із ним та знаходиться на його утриманні, оскільки як встановлено в судовому засіданні, неповнолітній син на даний час фактично проживає із своєю матір`ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . Доказів того, що відповідач ОСОБА_2 припинила піклуватися про сина ОСОБА_5 або приймати участь у його вихованні та утриманні позивачем також не надано.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо припинення стягнення аліментів не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 77-80 ЦПК України, і тому не підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Відповідно посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним РВК м.Дніпра 13 липня 2017 року ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни -учасників бойових дій (а.с. 16).
Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та в задоволені позову відмовлено в повному обсязі відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір компенсується за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265, 268, 354 ЦПК України,-
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Софіївської об`єднаної територіальної громади - відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 02 червня 2021 року.

Суддя Д.А.Кащук