ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/371/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСББ „13-й квартал" до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої працівниками підприємству,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 10 244,88 грн., а з ОСОБА_4 4 255,78 грн. майнової шкоди, завданої працівниками, на користь позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що відповідач ОСОБА_3 призначена на посаду голови правління ОСББ «13-й квартал» рішенням правління, відповідно до протоколу правління №17 від 03.11.2016 року, та відповідно до наказу голови правління №30 від 22.11.2016 року приступила до виконання обов`язків голови правління з 22.11.2016 року. Звільнена з посади за рішенням правління, протокол засідання правління №01/05 від 15.05.2017 року, та відповідно до наказу голови правління №258/17 від 04.05.2017 року на підставі своєї заяви звільнена з цієї посади на підставі ст. 38 КЗпП України з 18.05.2017 року. Відповідач ОСОБА_4 , прийнята на посаду бухгалтера ОСББ «13-й квартал» наказом голови правління ОСОБА_3, наказ №20 від 26.05.2016 року з 01.06.2016 року. Звільнена з посади наказом голови правління ОСОБА_3, наказом №30Б від 04.05.2017 року на підставі ст. 36 КЗпП України з 18.05.2017 року. В період перебування на займаних посадах відповідачі не виконували свої посадові обов`язки, покладені на них статутом ОСББ та законодавством України щодо організації бухгалтерського обліку. Відповідно до звіту незалежних аудиторів ТОВ «Аудиторська фірма «Київська аудиторська служба» про фактичні результати перевірки бухгалтерського та податкового обліку ОСББ «13-й квартал» за період з 01.02.2016 року по 31.12.2016 року, та фактично за період з 01.01.2017 року до дати звільнення 18.05.2017, було встановлено ряд порушень. Таким чином, відповідачем - головою правління ОСОБА_3 не створено необхідних умов правильного ведення бухгалтерського обліку, не забезпечене неухильне виконання вимог всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку. Відповідачем - бухгалтером ОСОБА_4 взагалі не вівся бухгалтерський облік згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідачами заподіяно ОСББ майнову шкоду у розмірі 16 570,67 грн., яка складається з необхідних витрат на усунення встановлених актом перевірки недоліків їх роботи, що доводиться копіями договорів №1/В від 01.06.2017 року та №2 /В від 01.06.2017 року.

Представник відповідачів ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки в діях відповідачів склад трудового майнового правопорушення відсутній, а тому і відсутні підстави для притягнення вказаних осіб до відповідальності.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачає ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини.

ОСОБА_3 призначена на посаду голови правління ОСББ «13-й квартал» рішенням правління, відповідно до протоколу правління №17 від 03.11.2016 року, та відповідно до наказу голови правління №30 від 22.11.2016 року приступила до виконання обов`язків голови правління з 22.11.2016 року. Звільнена з посади за рішенням правління, протокол засідання правління №01/05 від 15.05.2017 року, та відповідно до наказу голови правління №258/17 від 04.05.2017 року на підставі своєї заяви звільнена з цієї посади на підставі ст. 38 КЗпП України з 18.05.2017 року (а.с.3-6, 8-11).

Відповідач ОСОБА_4 , прийнята на посаду бухгалтера ОСББ «13-й квартал» наказом голови правління ОСОБА_3, наказ №20 від 26.05.2016 року з 01.06.2016 року. Звільнена з посади наказом голови правління ОСОБА_3, наказом №30Б від 04.05.2017 року на підставі ст. 36 КЗпП України з 18.05.2017 року (а.с.7, 13).

В квітні 2017 року ТОВ «Аудиторська фірма «Київська аудиторська служба» було складено звіт про фактичні результати перевірки бухгалтерського та податкового обліку ОСББ «13-й квартал» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року (а.с.20-25), яким було виявлено ряд порушень у веденні бухгалтерського та податкового обліку у визначений період.

Стаття 130 КЗпП України містить загальні підстави і умови матеріальної відповідальності працівників. У частині першій статті 130 КЗпП України передбачена матеріальна відповідальність працівників за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

За трудовим законодавством суб`єктом матеріальної відповідальності може бути лише працівник, який знаходиться в трудових правовідносинах з підприємством і заподіяв матеріальну шкоду внаслідок невиконання чи неналежного виконання трудових обов`язків, покладених на нього трудовими договором.

Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода.

Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, інше в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (частина друга статті 130 КЗпП).

Згідно з частиною другою статті 130 КЗпП умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: пряма дійсна шкода; протиправна поведінка працівника; вина в діях чи бездіяльності працівника; прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.

01.06.2017 року між ОСББ «13-й квартал» та ТОВ «»Бухгалтер онлайн» було укладено договори №1/В та №2/В на виконання робіт по відновленню бухгалтерського обліку (а.с.16-19).

З позовної заяви та пояснень, наданих в судовому засіданні, вбачається, що представник позивача вважає майновою шкодою в розмірі 16 570,67 грн., яку ніби то було заподіяно відповідачами, загальну суму грошових зобов`язань позивача за Договором №1/В на виконання робіт по відновленню бухгалтерського обліку від 01.06.2017 року на суму 10500,00 грн., та Договором №2/В на виконання робіт по відновленню бухгалтерського обліку від 01.06.2017 року на суму 4 000 грн.

Однак, сума заявленої позивачем завданої відповідачами шкоди (16 570,67 грн.), не відповідає сумам, які зазначені в договорах №1/В та №2/В (10 500 грн. та 4 000 грн.).

Предметом вказаних вище договорів є «відновлення бухгалтерського обліку» за періоди з 01.01.2016 по 31.12.2016, та з 01.01.2017 по 31.05.2017.

З копій договорів №1/В, та №2/В вбачається, що оплата за ними проводиться на умовах попередньої оплати 40% вартості робіт, визначених договором, остаточний розрахунок - після підписанням акту приймання робіт (п.п. 5.1, 3.1 вказаних договорів).

Окрім грошової форми оплати, вказаними договорами передбачено також натуральну форму компенсації витрат виконавця, а саме передачу останньому за двома договорами 11 пачок паперу (невизначеного формату, виду та з невизначеною кількістю сторінок в пачці).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 ГК України, при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як передбачає ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Однак позивачем не подано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт заподіяння збитків, а саме не надано доказів виконання сторонами умов договорів №1/В та №2/В: доказів передачі ОСББ «13-й квартал» ТОВ «Бухгалтер онлайн» даних по оперативному і бухгалтерському обліку, первинних документів, кошторисів, наказів, договорів, актів та іншої «необхідної інформації»; доказів передачі ОСББ «13-й квартал» ТОВ «Бухгалтер онлайн» 11 пачок паперу для друку всіх бухгалтерських реєстрів; доказів здійснення розрахунків за договорами №1/В та №2/В; доказів виконання ТОВ «Бухгалтер онлайн» обов`язків, визначених п.п. 2.2. Договорів №1/В, та №2/В, а також доказів прийняття робіт за вказаними договорами. Крім того, представником позивача не надано доказів обгрунтування матеріальної шкоди, а вказане ним відноситься до відновлення недоліків, встановлених звітом аудиту. Також стороною позивача не доведено в суді розмежування матеріальної шкоди між відповідачами.

У зв`язку з вищевикладеним, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, тому необхідно відмовити і у вимозі позивача стягнути з відповідачів на його користь суму сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.7, 9, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 244, 245, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 638 ЦК України, ст. 130 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСББ „13-й квартал" до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення 4 255 грн. 78 коп. та 10 244 грн. 88 коп. відповідно матеріальної шкоди, завданої працівниками підприємству, стягнення 1 600 грн. судового збору відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :