Справа № 753/8974/21
У х в а л а

"17" травня 2021 р. суддя Дарницького районного суд м. Києва Трусова Т.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та визнання його таким, що втратив право користування житлом і зняття з реєстрації.

За результатами вивчення позовної заяви та доданих до неї документів суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України, а саме: не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Предметом даного позову є дві вимоги: про визнання майна особистою приватною власністю, що є вимогою майнового характеру, та про визнання особитакою, що втратила право користування житлом, що відноситься до вимог немайнового характеру.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з нормою пункту 1 частини 2 статті 4 цього Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слід зазначити, що на даний позов не поширюється дія пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI про обмеження максимального розміру судового збору за вимогу про поділ майна при розірванні шлюбу трьома розмірами прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки даний позов не є позовом про поділ майна. Більше того, рішення про розірвання шлюбу між сторонами ухвалене судом ще у 2019 р.

Відповідно до положень статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналогічна норма міститься у пункті 2 статті 6 Закону № 3674-VI.

Оскільки на даний момент неможливовстановити точну вартість квартири, яку позивач просить визнати її особистою власністю, суд вбачає підстави для попереднього визначення судового збору за вимогу майнового характеру виходячи з ймовірної вартості спірної квартири.

За даними популярних Інтернет-ресурсів ЛУНua та OLX, на яких розміщені оголошення про купівлю-продаж нерухомості в м. Києві, середня ціна 1 кв.м. вторинної житлової нерухомості у м. Києві в районі Позняки становить 22 250 грн.

З матеріалів справи вбачається, що загальна площа спірної квартири складає 98,6 кв.м., а відтак дійсна вартість квартири на момент пред`явлення позову становить 2 193 850 грн., що і є ціною позову.

Зважаючи на викладене, вимога майнового характеру підлягає оплаті судовим збором в максимальному розмірі, що становить 11 350 грн.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 908 грн.

Відповідно до пункту 3 статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

До позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору за вимогу майнового характеру в сумі 6810 грн., а вимога немайнового характеру судовим збором взагалі не оплачена.

Отже на усунення недоліків позову позивач повинен надати суду документ, що підтверджує доплату судового збору в розмірі 5 448 грн. (11 350+908)- 6810).

Слід також зазначити, що вимога немайнового характеру потребує уточнення у відповідності до способів захисту, передбачених статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки невірно обраний спосіб захисту є самостійною підставою для відмови у позові.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 185, 258- 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії даної ухвали, роз`яснивши, що в разі їх неусунення у встановлений строк зустрічна позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: