КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 824/42/21

Провадження № 22-вк/824/84/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Гребнєва Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОКС-ЛАЙФ» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору, від 21 квітня 2020 року (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, 272 Bath Street, Glasgow G2 4JR, Scotland) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОКС-ЛАЙФ» до Партнерства «ARROCHAR INVEST LP», Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОКС-ЛАЙФ» про визнання договору оренди приміщення недійсним, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору, від 21 квітня 2020 року (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, 272 Bath Street, Glasgow G2 4JR, Scotland) позовні вимоги ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» до Резидента Об`єднаного Королівства Великої Британії й Північної Ірландії Партнерства «ARROCHAR INVEST LP» та ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Резидента Об`єднаного Королівства Великої Британії й Північної Ірландії Партнерства «ARROCHAR INVEST LP» та ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» на користь ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» 200 000,00 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Рішення арбітра Міжнародного комерційного арбітражу прийнято та проголошено 21 квітня 2020 року. Рішення Міжнародного комерційного арбітражу є кінцевим та обов`язковим для виконання з дати його проголошення. Рішення Міжнародного комерційного арбітражу підлягає негайному виконанню та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» (а.с. 17-40).

17 лютого 2021 року директор ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» Коваленко Д.С. подав до суду заяву про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору, від 21 квітня 2020 року (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, 272 Bath Street, Glasgow G2 4JR, Scotland) по справі за позовом ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» до Партнерства «ARROCHAR INVEST LP», ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» до ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» про визнання договору оренди приміщення недійсним.

На обґрунтування заяви зазначав, що ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» відмовляється від добровільного виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, тому просив визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору, від 21 квітня 2020 року (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, 272 Bath Street, Glasgow G2 4JR, Scotland), сформованого на підставі Арбітражної угоди про вирішення спорів, які можуть виникати з підстав невиконання, неналежного виконання, виконання не у повному обсязі зобов`язань за договором оренди приміщення № 11/19 від 01 листопада 2019 року та за Договором поруки від 04 листопада 2019 року, від 04 листопада 2019 року укладеної між ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ», ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА», Партнерством «ARROCHAR INVEST LP» у даній справі; видати виконавчий лист про стягнення з ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» на користь ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» 200 000,00 грн. (а.с. 1-3).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою та запропоновано боржнику подати можливі заперечення щодо заяви (а.с. 48-49).

30 березня 2021 року до суду надійшли заперечення щодо заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу від представника ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» - адвоката Третьякової Н.Ю., в яких просила відмовити у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору, від 21 квітня 2020 року, наданого ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ», та стягнути з ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» понесені судові витрати в розмірі 1000,00 англійських фунтів стерлінгів та 1158,16 грн.

Зазначала, що рішення міжнародного комерційного арбітражу не може бути визнано національним судом України, оскільки спір між сторонами було передано на розгляд неіснуючого суду, а тому арбітражна угода не могла бути виконана. Крім того, арбітражна угода не підписувалася уповноваженими особами ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» та зустрічна позовна заява не подавалася. Пояснювала вказане тим, що восени 2019 року була вчинена спроба здійснити рейдерське захоплення ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» та внесено до Єдиного реєстру юридичних осіб відомості про зміну складу засновників, зокрема керівника підприємства на ОСОБА_1 . Ці записи було виключено з реєстру, як незаконні за наказом МЮ України. Тобто ОСОБА_1 ніколи не був керівником ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» та не мав повноважень на укладення будь-яких угод. Враховуючи вказане, Арбітражна угода є недійсною, оскільки підписана особою, яка не мала повноважень.

Вважала, що рішення Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору, від 21 квітня 2020 року ухвалено з порушення норм процесуального права, застосувавши Закон України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ГПК України. Однак місцем проведення арбітражу є Шотландія, а тому розгляд спору повинен бути проведений на підставі Процедурного Закону Шотландії (Закон про арбітраж Шотландії) 2010 року. Стверджувала, що спір між ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» та ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» ніколи не передавався на вирішення арбітра Міжнародного комерційного арбітражу Георгіоса Амеріканоса , про розгляд справи ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» не повідомлялося, чим порушено положення ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», а про рішення дізналося після отримання ухвали Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року. Вважає, що рішення є фіктивним та не може бути визнано національним судом. Відповідно за надання консультативного висновку І.Тимчишин ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» на підставі рахунку-фактури № 5/2021 сплачено 1000 фунтів стерлінгів та за подання заяви про забезпечення доказів сплачено 1158,16 грн. судового збору (а.с. 65-76).

13 квітня 2021 року до суду надійшли додаткові заперечення представника ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» - адвоката Третьякової Н.Ю., в яких представник зазначила, що предметом спору є стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення, розташованого в м. Дніпро, Україна. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, суд дійшов правового висновку про виключну підсудність спорів, предметом яких є стягнення заборгованості з орендної плати за користування об`єктом нерухомості (а.с. 150-155).

Від імені Партнерства «ARROCHAR INVEST LP» за підписом представника Д.Д.Лоусек надійшло клопотання з проханням заяву задовольнити, а справу розглянути без участі Партнерства «ARROCHAR INVEST LP» (а.с. 176-177).

У судовому засіданні представник ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» - адвокат Літкевич В.С. підтримав заяву і просив її задовольнити, представники ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» - адвокат Третьякова Н.Ю., Дукер Л.О. просили відмовити у задоволенні заяви. Представник Партнерства «ARROCHAR INVEST LP» - адвокат Смірнова Е.Г. покладалась на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору від 21 квітня 2020 року (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, 272 Bath Street, Glasgow G2 4JR, Scotland) не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтовуючи подану заяву, ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» послався на укладену 04 листопада 2019 року між ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ», Партнерством «ARROCHAR INVEST LP», ТК ТОВ «ХАРКІВ-МОСКВА» Арбітражну угоду про вирішення спорів, які можуть виникати з підстав невиконання, неналежного виконання, виконання не у повному обсязі зобов`язань з оренди приміщення № 11/19 від 01 листопада 2019 року та за Договором поруки від 04 листопада 2019 року (а.с. 43).

За умовами Арбітражної угоди сторони домовилися, що всі суперечки, які виникають з правовідносин щодо виконання вказаних договорів підлягають передачі на вирішення арбітру Міжнародного комерційного арбітражного суду, що створений для вирішення конкретного спору, у складі одного арбітра Георгіос Американос . Спір буде розглядатися за адресою: АДРЕСА_1 (п. 1-3).

Згідно з п. 5 Арбітражної угоди сторони домовилися, що спір буде розглядатися за нормами законодавства ГК України, ЦК України, ГПК України, Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж і без виклику сторін.

Відповідно до п. 6 Арбітражної угоди сторони домовилися, що спір буде розглядатися із застосуванням мови судочинства - українська.

За змістом п. 9 Арбітражної угоди ця угода є невід`ємною частиною Договору оренди приміщення № 11/19 від 01 листопада 2019 року, укладеного між ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» та ТК ТОВ «ХАРКІВ-МОСКВА» та Договору поруки, укладеного 04 листопада 2019 року між ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» та Партнерством «ARROCHAR INVEST LP».

Від імені ТК ТОВ «ХАРКІВ-МОСКВА» Арбітражну угоди підписано ОСОБА_1 (а.с. 43).

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору, від 21 квітня 2020 року (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, 272 Bath Street, Glasgow G2 4JR, Scotland) позовні вимоги ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» до Резидента Об`єднаного Королівства Великої Британії й Північної Ірландії Партнерства «ARROCHAR INVEST LP» та ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Резидента Об`єднаного Королівства Великої Британії й Північної Ірландії Партнерства «ARROCHAR INVEST LP» та ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» на користь ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» 200 000,00 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Рішення арбітра Міжнародного комерційного арбітражу прийнято та проголошено 21 квітня 2020 року. Рішення Міжнародного комерційного арбітражу є кінцевим та обов`язковим для виконання з дати його проголошення. Рішення Міжнародного комерційного арбітражу підлягає негайному виконанню та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» (а.с. 17-40).

Вказане рішення не скасовано і в добровільному порядку боржником не виконано.

Правовідносини щодо визнання та виконання рішень міжнародних комерційних арбітражі в Україні врегульовані статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йоркська Конвенція), яка набула чинності для України 10 січня 1961 року, ст.ст. 35, 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та положеннями Розділу IX ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

При цьому згідно приписів ст. 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Отже, вирішуючи питання про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати, чи законним є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йоркська Конвенція), ст. 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» якщо в суді, зазначеному в абзаці п`ятому підпункту 1 пункту 1 цієї статті, заявлено клопотання про скасування або зупинення виконання арбітражного рішення, суд, в якому запитується визнання або виконання, може, якщо визнає це за належне, відкласти винесення свого рішення і може також, за клопотанням тієї сторони, яка просить про визнання або виконання арбітражного рішення, зобов`язати іншу сторону надати належне забезпечення.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положеннями ст.ст. 12, ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте таких випадків у цій справі судом не встановлено.

Суд перевірив і відхилив заперечення представників ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» з посиланням на те, що спір між сторонами було передано на розгляд неіснуючого суду, оскільки за змістом арбітражної угоди, визначався суд для розгляду конкретного спору (ad hoc).

Поряд з цим, суд визнав обґрунтованими доводи ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, виходячи з наступного.

Від імені ТК ТОВ «ХАРКІВ-МОСКВА» Арбітражна угода від 04 листопада 2019 року підписана директором товариства - Ковальовим С.В. (а.с. 43)

За витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28 жовтня 2019 року (реєстраційні записи № 8000009 і № 9000009) і 04 листопада 2019 року керівником і кінцевим бенефіціарним власником (контролер) ТК ТОВ «ХАРКІВ-МОСКВА» зазначений ОСОБА_1 із зазначенням його права без обмежень вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (а.с. 77-106).

Проте, наказом Міністерства юстиції України від 19 грудня 2019 року № 4080/5 скасовані реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі від 28 жовтня 2019 року № 8000009 і № 9000009, як внесені до Єдиного реєстру без відповідних правових підстав, тобто незаконно. Цим же наказом анульований доступ державному реєстратору до Державного реєстру прав. Вказані обставини знайшли підтвердження у Висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 28 листопада 2019 року, в якому комісія дійшла висновку, що виявлені порушення свідчать про вчинення державним реєстратором зухвалого вчинку, що є підставою для анулювання вказаному державному реєстратору доступу до Державного реєстру прав (а.с. 107, 125-128).

Таким чином, внесення до Державного реєстру записів про керівника ТК ТОВ «ХАРКІВ-МОСКВА» - Ковальова С.В., на час підписання Арбітражної угоди від 04 листопада 2019 року, за висновком, викладеним у наказі Міністерства юстиції України від 19 грудня 2019 року № 4080/5 відбулось незаконно і було скасовано 19 грудня 2019 року.

На час розгляду вищевказаної заяви ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» у цьому провадженні, до суду не надано доказів скасування та (або) визнання не чинним (зупинення) вищевказаного наказу Міністерства юстиції України від 19 грудня 2019 року № 4080/5.

Як вбачається з рішення Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору, від 21 квітня 2020 року, про визнання і виконання якого просить заявник, станом на час подання позовної заяви ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» (23 грудня 2019 року), відкриття арбітром провадження по справі (25 грудня 2019 року), отримання арбітром зустрічної позовної заяви ТК ТОВ «ХАРКІВ-МОСКВА» (27 грудня 2019 року) та ухвалення арбітром рішення від 21 квітня 2020 року, ОСОБА_1 не був директором ТК ТОВ «ХАРКІВ-МОСКВА», а відтак й не мав повноважень підписувати і подавати зустрічну позовну заяву.

При цьому, матеріали справи не містять доказів, що ТК ТОВ «ХАРКІВ-МОСКВА», як сторону, проти якої винесено рішення, було належним чином сповіщено про арбітражний розгляд. Вказане свідчить про те, що ТК ТОВ «ХАРКІВ-МОСКВА» з поважних причин не подавало і не могло подати свої заперечення або пояснення.

Врахувавши вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору, від 21 квітня 2020 року на підставі підпункту «b» пункту 1 ст. V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йоркська Конвенція), пункту 1 частини 1 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», які передбачають, що у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено, якщо сторона проти якої винесено рішення, не була належним чином сповіщена про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення.

З огляду на зазначене, суд визнав обґрунтованими заперечення представників ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» що рішення Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору, від 21 квітня 2020 року не може бути визнано та не може бути наданий дозвіл на його виконання, з огляду на встановлення порушення вищенаведених норм права.

Зважаючи на те, що в судовому засіданні представниками ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» зазначено про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру і провадження у кримінальній справі по фактам незаконного вчинення реєстраційних дій із наданням відповідних доказів, суд не вирішував питання про постановлення окремої ухвали по вищезазначеним фактам виявлених порушень (а.с. 183-188).

На підставі ст. 141 ЦПК України, понесені ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» судові витрати 1135 грн. мають бути віднесені на рахунок заявника.

Посилання ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» на консультативний висновок І.Тимчишин суд відхилив, оскільки висновок останньої стосується порушення норм матеріального і процесуального права (незаконності) рішення Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору, від 21 квітня 2020 року, ухваленого під головуванням арбітра Георгіоса Американоса , а відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Отже, понесені ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» витрати в розмірі 1000 фунтів стерлінгів на отримання вищевказаного консультативного висновку не є судовими витратами в розумінні ст. 141 ЦПК України. Тому вказані витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок заявника ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» (а.с. 119-124).

Крім того, в судовому засіданні 15 квітня 2021 року представники ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» - адвокат Третьякова Н.Ю., Дукер Л.О. заявили про залишення без розгляду раніше поданих ними клопотань про витребування доказів та забезпечення доказів, така заява вирішена протокольною ухвалою суду про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 172-174).

З цих підстав , не підлягає задоволенню вимога ТК ТОВ Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» про стягнення на його користь із ТОВ «ФОКС-ЛАЙФ» 1135 грн. судового збору сплаченого за подачу заяви про забезпечення доказів (а.с. 140).

Інші доводи і заперечення сторін цих висновків не спростовують, тому суд їх відхилив.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ст. 141, 478, 479 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОКС-ЛАЙФ» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу, створеного для розгляду конкретного спору, від 21 квітня 2020 року (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, 272 Bath Street, Glasgow G2 4JR, Scotland) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОКС-ЛАЙФ» до Партнерства «ARROCHAR INVEST LP», Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Фірма «ХАРКІВ-МОСКВА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОКС-ЛАЙФ» про визнання договору оренди приміщення недійсним.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено: 31 травня 2021 року.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець