Справа № 473/235/21
РІШЕННЯ

іменем України

"08" лютого 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання -Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до Вознесенської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

28.01.2021 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - звернувся в суд з позовом до відповідача Вознесенської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що відповідач як орган приватизації 09.02.1995 року видав свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , вказане прізвище позивач мала уклавши шлюб з ОСОБА_4 , який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 03.02.1982 року було розірвано, а прізвище позивачу було змінено на ОСОБА_5 , вдруге уклавши 21.07.1995 року шлюб з ОСОБА_6 позивач обрала прізвище ОСОБА_7 .

Посилаючись на те, що позивач не отримувала паспорт у зв`язку зі обранням прізвища ОСОБА_5 , а продовжувала користуватись наявним паспортом на прізвище ОСОБА_8 , а відтак і правовстановлюючий документ на вказану квартиру було отримано на це прізвище, що є перешкодою для державної реєстрації права власності на спірну квартиру, представник позивача просив позов задовольнити на підставі ст. 392 ЦК України.

В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог.

Представник відповідача - Вознесенської міської ради - в судове засідання не з`явився, суду надав відзив на позовну заяву, де вирішення спору залишає на розсуд суду, просить справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно з положеннями статті 328 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на момент звернення з позовом до суду) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Така правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у його постановах від 02 травня 2018 року у справі № 914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі № 904/8186/17, від 11 квітня 2019 року у справі № 910/8880/18, та висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у її постанові від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19), щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відступати від яких Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав.

У цій справі позивачка, прагнучи захистити своє право, звернулась до суду з вимогою про визнання права власності на майно. Цій позовній вимозі відповідає спосіб захисту визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 цього Кодексу).

При цьому позивачка, пред`являючи цю позовну вимогу захищає право власності, яке в неї вже виникло з відповідної підстави, а саме набуття права власності внаслідок безоплатної приватизації житлового фонду, а не просить визнати за собою право власності, яке вона бажає набути.

Отже, позовні вимоги про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 на момент звернення до суду права власності на спірну річ набула.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визначити за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Суддя: О.Є. Старжинська