УХВАЛА

03 червня 2021 року

м. Київ

справа № 206/5662/17

провадження № 61-16720св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Дніпровська міська рада,

третя особа - публічне акціонерне товариство «Озеленитель»,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу виконавчого комітету Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року у складі колегії суддів: Лаченкової О. В., Варенко О. П., Городничої В. С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - публічне акціонерне товариство «Озеленитель», про скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

В жовтні 2017 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - публічне акціонерне товариство «Озеленитель» (далі - ПАТ «Озеленитель»), про скасування рішення.

Позовна заява мотивована тим, що наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (далі - РВ ФДМУ по Дніпропетровській області) від 16 червня 1995 року № 12/66-РП було прийнято рішення про приватизацію орендного підприємства «Облзеленстрой». Акт оцінки майна затверджено 26 вересня 1995 року розпорядженням РВ ФДМУ по Дніпропетровській області № 12/246-РСИ. План приватизації державного майна Дніпропетровського орендного підприємства «Облзеленстрой» затверджено наказом РВ ФДМУ по Дніпропетровській області від 29 вересня 1995 року № 12/95-ПП. У пункті 15 плану приватизації наведено інформацію про межі, розміри та місцезнаходження земельних ділянок орендного підприємства «Озеленитель».

Відповідно до наказу РВ ФМДУ по Дніпропетровській області від 24 жовтня 1995 року № 1281-АО до складу відкритого акціонерного товариства «Озеленитель» (далі - ВАТ «Озеленитель») увійшов радгосп «Декоративні культури». Процес приватизації ВАТ «Озеленитель», правонаступником якого є ПАТ «Озеленитель», завершено в 1997 році (наказ РВ ФМДУ по Дніпропетровській області від 19 березня 1997 року № 12/11-ЗВП).

Листом від 24 березня 1997 року № 12/10-864 РВ ФМДУ по Дніпропетровській області проінформувало виконавчий комітет Дніпровської міської ради про факт та результати приватизації. В цьому ж листі зазначено, що ВАТ «Озеленитель» є правонаступником орендного підприємства «Облзеленстрой».

Як правонаступник орендного підприємства «Облзеленстрой» ВАТ «Озеленитель» продовжувало володіти та користуватися земельними ділянками останнього, наданими йому в постійне користування. Право постійного користування підтверджується державним актом на право постійного користування землею від 23 березня 1993 року № 216. Державний акт передбачав право постійного користування на земельні ділянки площею 117,04 га; 24,04 га; 0,36 га; 10,90 га та 60,51 га, а всього 450,78 га.

У зв`язку з переходом до ПАТ «Озеленитель» в порядку правонаступництва прав та обов`язків орендного підприємства «Облзеленстрой», в тому числі на земельні ділянки, 15 липня 1999 року ВАТ «Озеленитель» звернулося до виконуючого обов`язки Дніпропетровського міського голови з листом № 74, в якому просило дати вказівку управлінню земельних ресурсів щодо проведення реєстрації земельних ділянок ВАТ «Озеленитель» у Державному земельному кадастрі.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 20 грудня 2001 року № 3466 затверджено матеріали земельно-кадастрової інвентаризації та надано ВАТ «Озеленитель» земельну ділянку площею 0,5721 га в оренду на 15 років. На підставі цього рішення 12 лютого 2002 року між Дніпропетровською міською радою та ВАТ «Озеленитель» було укладено договір оренди.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 18 грудня 2002 року № 153/5 затверджено матеріали земельно-кадастрової інвентаризації та передано ВАТ «Озеленитель» три земельних ділянки площею 5,2545 га і площею 27,3785 га в оренду на 15 років. Пунктом 6 вказаного рішення міської ради визнано таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею від 23 березня 1993 року № 216. На підставі цього рішення міської ради 14 лютого 2003 року між Дніпропетровською міською радою та ВАТ «Озеленитель» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,2545 га.

З 2011 року ВАТ «Озеленитель» перебувало в процедурі банкрутства (господарська справа № 24/5005/9644/2011). Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року затверджено мирову угоду між сторонами справи з урахуванням змін від 01 червня 2017 року, провадження у справі припинено.

Мирова угода зокрема підтверджує, що він є кредитором ВАТ «Озеленитель» з сумою вимог 1 708 377,14 грн, з яких основний борг в сумі 1 663 928,27 грн відноситься до першої черги задоволення, а пеня у розмірі 44 448,87 - до шостої черги. Інші вимоги першої черги відсутні (пункт 2.2 змін). Заборгованість ВАТ «Озеленитель» після прощення (списання) частини боргу за мировою угодою становила 831 964,14 грн (пункт 3.5 змін).

Позивач вважав, що рішення Дніпропетровської міської ради від 18 грудня 2002 року № 153/5 в частині втрати чинності державним актом на право постійного користування землею від 23 березня 1993 року № 216 підлягає скасуванню. Ураховуючи викладене, позивач просив суд ухвалити рішення, яким скасувати пункт 6 рішення Дніпропетровської міської ради від 18 грудня 2002 року № 153/5 та поновити чинність державного акту на право постійного користування землею від 23 березня 1993 року № 216.

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2017 року у складі судді Румянцева О. П. позов задоволено. Скасовано пункт 6 рішення Дніпропетровської міської ради від 18 грудня 2002 року № 153/5. Поновлено чинність державного акту на право постійного користування землею від 23 березня 1993 року № 216.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою виконавчого комітету Дніпровської міської ради на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2017 року відмовлено та повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року касаційну скаргу виконавчого комітету Дніпровської міської ради задоволено.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2020 року відкрито провадження за апеляційною скаргою виконавчого комітету Дніпровської міської ради на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - ПАТ «Озеленитель», про скасування рішення.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою виконавчого комітету Дніпровської міської ради на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - ПАТ «Озеленитель», про скасування рішення закрито.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2020 року до Верховного Суду, виконавчий комітет Дніпровської міської ради, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі, витребувано її з Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

26 травня 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - публічне акціонерне товариство «Озеленитель», про скасування рішення призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко