ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року

м.Суми

Справа №592/4519/18

Номер провадження 22-ц/816/185/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

скаржник ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 листопада 2019 року в складі судді Князєва В.Б., постановлене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у квітні 2018 року, ОСОБА_1 просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,0842 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , належній на праві власності ОСОБА_1 , шляхом звільнення земельної ділянки площею 314 кв.м та проведення її у придатний для використанні стан (у попередній стан), в тому числі прибирання (знесення) частини паркану довжиною 8,79 м зі сторони АДРЕСА_1 , металевої споруди площею 8 кв.м та частини дерев`яної будівлі площею 31 кв.м, зазначених графічно в додатках №4 та №5 до висновку судової земельно технічної експертизи №942 від 11.12.2015 року «м» та «д», прив`язаних до точок меж земельної ділянки та відображених у додатку №1 до роз`яснення до висновку судової земельно технічної експертизи №942 від 11.12.2015 року, які збудовані ОСОБА_2 без урахуванням містобудівних та планувальних вимог та обмежень будівельного паспорту до забудови земельної ділянки.

Свої вимоги мотивувала тим, що їй та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 0,0842 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, за адресою: АДРЕСА_1 . Власником сусідньої (суміжної) земельної ділянки, площею 0,0706 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 . Відповідно до будівельного паспорту, виданого ОСОБА_2 на будівництво бані на належній йому земельній ділянці остання повинна була розташована на відстані, зокрема 1,00 м від межі земельної ділянки позивача. Однак, ОСОБА_2 , збудувавши баню (дерев`яна споруда), паркан, металеву споруду вийшов за межі своєї земельної ділянки на суміжну земельну ділянку позивача, чим порушуються її права, як власника. Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю у Сумській області 12.03.2013 року було встановлено порушення даного будівництва та вказано провести об`єкти містобудування у відповідність до будівельного паспорту, що залишилось без виконання. Крім того, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.06.2016 року було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення вказаних перешкод у користуванні земельною ділянкою. На примусове виконання вищезазначеного рішення 11.10.2016 року був виданий виконавчий лист зі строком пред`явлення до виконання до 11.10.2017 року. Проте виконавчий документ не був пред`явлений до виконання в строк, зазначений у виконавчому листі, добровільно ОСОБА_2 вищезазначене рішення теж не виконано.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.11.2019 року позов задоволено.

Усунено перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,0842 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , належній на праві власності ОСОБА_1 , шляхом звільнення земельної ділянки площею 314 кв.м та проведення її у придатний для використанні стан (у попередній стан), в тому числі прибирання (знесення) частини паркану довжиною 8,79 м зі сторони АДРЕСА_1 , металевої споруди площею 8 кв.м та частини дерев`яної будівлі площею 31 кв.м, зазначених графічно в Додатках №4 та №5 до висновку судової земельно технічної експертизи №942 від 11.12.2015 року «м» та «д», прив`язаних до точок меж земельної ділянки та відображених у додатку №1 до роз`яснення до висновку судової земельно технічної експертизи №942 від 11.12.2015 року, які збудовані ОСОБА_2 без урахуванням містобудівних та планувальних вимог та обмежень будівельного паспорту до забудови земельної ділянки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1089,00 грн повернення судового збору.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що зведення відповідачем частини паркану довжиною 8,79 м зі сторони АДРЕСА_1 , металевої споруди площею 8 кв.м та частини дерев`яної будівлі площею 31 кв.м, призвело до порушення права власності на земельну ділянку ОСОБА_1 , а тому, порушене право позивача підлягає захисту в обраний нею спосіб.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_4 , яка не приймала участі у розгляді справи, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що з 20.02.1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , якому 07.02.2006 року було видано державний акт на земельну ділянку площею 0,0706 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Після реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 06.07.2012 року, на підставі будівельного паспорту від 20.06.2012 року, ОСОБА_2 розпочато будівництво бані за вказаною адресою. Вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, тому оскаржуваним судовим рішенням порушуються її права. Зазначає, що до участі у розгляді справи не залучалась, хоча позивач достеменно була обізнана, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі. Вказує, що фактично, за результатами розгляду справи №592/3626/15-ц вже було вирішено анатомічний спір між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому суд першої інстанції повинен був відмовити у відкритті провадження у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.11.2019 року.

Вказував, що рішенням суду фактично зобов`язано відповідача звільнити земельну ділянку позивача від майна, при цьому будь-які посилання на знищення цього майна відсутні, тому оскаржуваним рішенням не порушуються права скаржника. Крім того, позивачами у даній справі та №592/3626/15-ц є різні позивачі, тому аналогічний спор судом не вирішувався.

Відзиву на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не направлено.

ОСОБА_4 та її представник до суду не прибули, але належним чином повідомлені про судовий розгляд справи апеляційним судом.

Представник позивача підтримав заявлене клопотання про закриття апеляційного провадження, оскільки вважає, що оскаржене рішення не порушує цивільних прав заявника.

Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, оскільки збудовані дерев`яна та металева споруди і паркан будувалися за рахунок спільних коштів подружжя.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_3 на підставі Договору дарування 1/2 частини земельної ділянки від 13.10.2003 року №2505 належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0842 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЗ № 399495, виданим 23.12.2008 року (а.с. 5).

ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 725209, виданого 07.02.2006 року, належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0706 га цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 199).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.06.2016 року, у цивільній справі №592/3626/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , Державна архітектурно-будівельна інспекція України, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, позов задоволено.

Усунено перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою площею 0,0842 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 , належній на праві власності ОСОБА_3 , шляхом звільнення земельної ділянки площею 314 кв.м. та приведення її у придатний для використання стан (у попередній стан), в тому числі прибирання (знесення) частини паркану довжиною 8,79 м зі сторони АДРЕСА_1 , металевої споруди площею 8 кв.м та частини дерев`яної будівлі площею 31,00 кв.м., зазначених графічно в додатках № 4 та № 5 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 942 від 11.12.2015 року - «м» та «д», прив`язаних до точок меж земельної ділянки та відображених у додатку № 1 до роз`яснення до висновку судової земельно-технічної експертизи № 942 від 11.12.2015 року, які збудовані ОСОБА_2 без урахуванням містобудівних та планувальних вимог і обмежень будівельного паспорту до забудови земельної ділянки (а.с. 6-8).

Дане рішення суду набрало законної сили 11.10.2016 року та цього ж дня був виданий виконавчий лист строком пред`явлення до 11.10.2017 року (а.с. 9).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 20.06.2012 року Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради ОСОБА_2 було видано будівельний паспорт на будівництво бані на належній йому земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

06.07.2012 року ОСОБА_2 повідомлено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області про початок будівництва вказаної бані (а.с. 200).

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 942 від 11.12.2015 року, проведеної в цивільній справі №592/3626/15-ц, з технічної точки зору межі фактичного використання земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , належній на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , не відповідають межам визначеним Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 399485, площею 0,0842 га, виданим управлінням Держкомзему у місті Суми 23.12.2008 року.

Лінійні розміри, конфігурація та площа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , співпадають згідно з даними правовстановлюючих документів.

Відповідно до аналізу результатів топографо-геодезичного знімання фактичного використання земельних ділянок та даних візуально-інструментального обстеження встановлено, що в повздовжньому напрямку фактичний поділ між земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 відсутній, має місце поперечний поділ даних земельних ділянок. На частині земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , зі сторони р.Псел, розташовано металеву споруду (у додатку АДРЕСА_2 та частину дерев`яної будівлі (у додатку № 4 - «д»).

Відповідно до аналітичного та графічного аналізу при співставленні меж земель: ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , за даними правовстановлюючих документів та за даними топографо-геодезичного знімання фактичного використання земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_3 , дослідженням встановлено, що межі фактичного використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , належній на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , не відповідають межам визначеним Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 399485. Власникам земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 фактично відсутня можливість використовувати земельну ділянку площею 314 кв.м.

Відповідно до роз`яснень судового експерта сектору економічних та будівельно-технічних досліджень Сумського відділення ХНДІСЕ Таранця Т.А. наданих у судовому засіданні та викладених на частині земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , зі сторони р. Псел, розташована металева споруда, яка в додатках позначена - «м», площею 8 кв.м. Фактично на частині земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , зі сторони р. Псел, розташована частина дерев`яної будівлі, позначеною - «д», площею 31 кв.м. Просторове розташування металевої споруди «м», дерев`яної будівлі - «д», з прив`язкою до меж земельної ділянки визначених відповідно до даних правовстановлюючих документів, графічно наведено у додатку № 1 до роз`яснення. Фактично має місце поперечний поділ земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , парканом, розташованим на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 довжиною - 8,79 м. Просторове розташування паркану графічно наведено у додатку № 1 до даного роз`яснення: від тильної сторони межі земельної ділянки, вздовж бокових меж - 36,95 м (0,27+14,16+9,02+13,50) та 37,02 м (1,95+1,93+33,14).

Експерт зазначив, що в даному випадку відстань від межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни менше 1,0 м, що не відповідає вимогам п. 3.25*ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Крім того, рішенням суду по справі №592/3626/15-ц встановлено, що у ОСОБА_3 , як власника земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 відсутня можливість використовувати земельну ділянку площею 314 кв.м, оскільки на частині належній їй земельної ділянки зі сторони р. Псел, розташовані: металева споруда, площею 8 кв.м (позначена «м» у Додатку № 1 до роз`яснень судового експерта сектору економічних та будівельно-технічних досліджень Сумського відділення ХНДІСЕ Таранця Т.А.); частина дерев`яної будівлі площею 31 кв.м (позначена - «д» у Додатку до роз`яснень); має місце поперечний поділ земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , парканом, довжиною на земельній ділянці позивача - 8,79 м. Зазначені металева споруда, частина дерев`яної будівлі, паркан збудовані відповідачем без урахуванням містобудівних та планувальних вимог і обмежень будівельного паспорту до забудови земельної ділянки.

Також, встановлено, що скаржник ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 з 20.02.1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 197).

Відомості про завершення будівництва бані та здачу її в експлуатацію в матеріалах справи не містяться.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об`єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: «об`єкт незавершеного будівництва» (стаття 331), «об`єкт будівництва» (статті 876, 877, 879881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, у справі, що переглядається, присуджено знести майно, а саме частину паркану довжиною 8,79 м зі сторони АДРЕСА_1 , металеву споруду площею 8 кв.м та частину дерев`яної будівлі (баня) площею 31,00 кв.м. Доводи апеляційної скарги вказують на виникнення на це майно спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 , але справу судом першої інстанції було розглянуто без участі ОСОБА_4 , як другого співвласника цього майна, який і оскаржує це рішення, оскільки було вирішено питання знесення майна, на яке у заявника є право власності.

За принципом диспозитивності цивільного судочинства згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ч. 1 ст. 51 ЦПК України).

Вирішуючи спір по суті, місцевий суд не звернув на це уваги і ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України через порушення норм процесуального права суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі і це є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові з підстав пред`явлення позову до не всіх належних відповідачів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з вказаних підстав, апеляційний суд не дає правової оцінки обґрунтованості позовних вимог та представленим позивачем доказам, оскільки така оцінка може бути надана судом під час розгляду справи з усіма належними відповідачами.

Скасування рішення та відмова у позові з вказаних підстав не позбавляє позивача права звернутися до суду з аналогічним позовом, пред`явивши його до всіх належних відповідачів.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та внесення скаржником 1633,50грн. судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 1057,20 грн у відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Зайво сплачена сума судового збору у розмірі 576,30 грн підлягає поверненню ОСОБА_4 за її заявою до Сумського апеляційного суду відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1057,20 грн у відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2021 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко