Номер провадження 2/754/6676/21
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2021 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач по справі є її батьком. 25.10.2020 року вона досягла повноліття, однак продовжує навчатись у Київському вищому професійному училищі технологій та дизайну одягу на денній формі навчання, після закінчення якого планує продовжити навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Надавати матеріальну допомогу на її утримання відповідач відмовився. Крім того, відразу після досягнення повноліття вона не мала можливості звернутись до суду про стягнення аліментів, вважаючи, що відповідач буде добровільно надавати їй допомогу, а також в зв`язку з підготовкою та реєстрацією шлюбу, який укладено 24.07.2021 року, а тому вважає, що суд може стягнути аліменти з дня досягнення нею повноліття.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідач отримує доходи і може сплачувати аліменти, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ј частини щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму, починаючи з 26.10.2020 року й до досягнення нею 23-річного віку.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 22.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

21.10.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач вказує на те, що він не визнає позовні вимоги. Так, відповідач вказує на те, що в період з 2002 року по 2018 рік він перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю відповідача, під час якого він отримав квартиру АДРЕСА_1 , яку він заробив, працюючи двірником у ЖЕКу-401 з 1995 року, та в якій він зареєстрований по даний час, а також взяв кредит та придбав автомобіль «Шевроле Авео», який зареєстрований на його ім`я. В листопаді 2017 року після чергової сварки його не впустили додому, речі, документи, а також ключі від автомобіля не віддали. Періодично він звертався до колишньої сім`ї з проханням повернути документи, автомобіль та вирішити питання передачі майнових прав на квартиру та автомобіль позивачу. Проте, ані позивач, ані її мати на контакт не йдуть, на телефонні дзвінки не відповідають, майно та документи до цього часу утримують у себе, внаслідок чого він звернувся до поліції, проте, отримав відповідь про вирішення таких питань в судовому порядку.

Як зазначає відповідач, на даний час він працює двірником у ФОП ОСОБА_4 та має невеликий дохід, якого ледве вистачає на проживання та харчування, а тому він не може утримувати свою повнолітню доньку. Крім того, позивач перебуває у шлюбі, який відповідно до ч.1 ст.36 СК України є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, і згідно ч.1 ст.75 СК України, позивач має право на матеріальну підтримку від свого чоловіка. З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що його повнолітня, одружена дочка перебуває на матеріальному забезпеченні чоловіка, користується автомобілем, який його колишня дружина протиправно утримує у себе, та матиме право на його частку квартири при приватизації, тоді як стягнення з нього аліментів на утримання позивача є непосильним для нього тягарем.

Відповідач також вважає, що вимога позивача про стягнення з нього аліментів, починаючи з дня повноліття позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не зміг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Пояснення позивача, що вона не могла одразу після настання повноліття звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки готувалась до шлюбу, не можуть вважатись належним та достовірним доказом. Також є неправдивим посилання позивача на те, що вона зверталась до нього за допомогою в усній формі, оскільки після того, як його вигнали з дому, ані позивач, ані її мати з ним не спілкуються. Посилаючись на викладені обставини, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Київського вищого професійного училища технологій та дизайну одягу № 278 від 06.09.2021 року, позивач навчається у вказаному навчальному закладі на денній формі навчання з 01.09.2018 року по даний час, термін навчання до 30.06.2022 року.

З 24.07.2021 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 .

За нормою ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що позивач навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, не працює. Тому відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків.

Відповідач є особою працездатного віку, обмежень щодо його працевлаштування судом не встановлено, відтак, суд приходить до висновку про те, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує те, що на даний час відповідач офіційно працює, інших утриманців не має.

При вирішенні позовних вимог в цій частині суд звертає увагу на те, що дійсно, з 24.07.2021 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 .

Так, відповідно до ч.ч.1, 4 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З наданих сторонами довідок про доходи відповідача та чоловіка позивача вбачається, що середньомісячний дохід чоловіка позивача є на 400 грн. більшим за дохід відповідача.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України).

Відтак, з урахуванням навчання позивача на денній формі навчання, відсутності у неї заробітку, розміру заробітку її чоловіка, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги з боку батька до закінчення нею навчання, розмір якої суд визначає, виходячи з розміру його доходу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини його доходу, щомісячно, до закінчення позивачем навчання, а саме до 30.06.2022 року.

Посилання позивача на те, що після закінчення вищевказаного навчального закладу вона має намір продовжити навчання, підстав для стягнення аліментів на її утримання до досягнення нею 23-річного віку не дають.

Інші доводи відповідача суд до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджуються належними доказами по справі і підстав для відмови в позові в повному обсязі не дають.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 21 вересня 2021 року.

При цьому суд звертає увагу на те, що згідно ч. 2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Оскільки позивачем не надано доказів, визначених вказаною нормою СК України, то суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів з моменту досягнення позивачем повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 191, 198, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. ст. 2, 4, 10, 12, 19, 49, 76, 77-81, 89, 133, 141, 191, 263,-265, 274-279, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 вересня 2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено та підписано 09 грудня 2021 року.

Суддя: