06.12.2021
Справа № 720/1943/21
Провадження № 4-с/720/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Лупу Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця скаргу адвоката Фокій Богдана Васильовича в інтересах стягувача ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного межрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сандулеса Марини Олексіївни,-

ВСТАНОВИВ:

Представник стягувача ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного межрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сандулеса М.О., яка полягає у не проведенні жодних виконавчих дій протягом періоду з 16 листопада 2020 року по 06 вересня 2021 року, спрямованих на своєчасне та повне виконання виконавчих листів у виконавчих провадженнях: ВП № 42815518, ВП № 42815796, ВП № 42816145, ВП № 42816450, ВП № 42815227, ВП № 54569348, а також зобов`язати державного виконавця надати стягувачу письмову відповідь про вжиті заходи щодо виконання виконавчих вказаних виконавчих листів.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій підтримав вимоги, просив їх задовольнити та розгляд скарги провести у його відсутності.

Державний виконавець Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного межрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сандулеса М.О. подала до суду заяву, в якій просила відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю та розглянути скаргу у її відсутності.

Боржник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали виконавчих проваджень, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного межрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сандулеса М.О. знаходяться виконавчі провадження: ВП № 42815518, ВП № 42815796, ВП № 42816145, ВП № 42816450, ВП № 42815227, ВП № 54569348, які постановою державного виконавця від 12 серпня 2019 року об`єднані у зведене виконавче провадження № 59785703.

Окрім вказаних виконавчих проваджень, до складу зведеного виконавчого провадження № 59785703 входить виконавче провадження № 58675822, відкрите 21 березня 2019 року за вимогою ГУ ДФС у Чернівецькій області № ф/138-11 від 06 листопада 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави суми боргу зі сплати єдиного внеску до бюджету, штрафів та пені в сумі 15819 гривень 19 копійок.

Вирішуючи дану скаргу, суд виходить з того, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У частині 1 статті 447 та частині 1 статті 448 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Зазначеними нормами ЦПК України і Закону України "Про виконавче провадження" не урегульовано порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень при вчиненні дій у зведеному виконавчому провадженні.

В той же час, відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких указані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження вимагається наявність підстав для завершення виконавчого провадження, а таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову.

Водночас цим законом не передбачено порядку розгляду скарг щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Дослідженими судом доказами з`ясовано, що до складу зведеного виконавчого провадження № 59785703 окрім виконавчих проваджень в межах яких оскаржується бездіяльність державного виконавця, входить виконавче провадження № 58675822 від 21 березня 2019 року за вимогою ГУ ДФС у Чернівецькій області № ф/138-11 від 06 листопада 2018 року про стягнення суми боргу зі сплати єдиного внеску до бюджету, штрафів та пені в сумі 15819 гривень 19 копійок.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження не визначено, а тому учасники виконавчого провадження оскаржують одні й ті самі рішення, дії чи бездіяльність державної виконавчої служби в судах різних юрисдикцій.

У статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Так, згідно з частиною 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині 5 статті 287 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто, частина 5 статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Подібний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18), від 17 жовтня 2018 року у справах № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18), № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18), від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18) та від 10 квітня 2019 року у справі № 908/2520/16 (провадження №12-30гс19).

Крім цього, відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам необхідно враховувати, що всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження бездіяльності державного виконавця у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необхідність оскарження у порядку адміністративного судочинства рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час здійснення зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), ухвалених за правилами різних юрисдикцій, у зв`язку із чим, скарга в інтересах ОСОБА_1 не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на імперативні положення пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України щодо закриття провадження у справі у разі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то суд вважає, що провадження за скаргою в інтересах ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, оскільки скарга не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, суд керуючись ст. 255 ч. 1 п. 1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за скаргою адвоката Фокій Богдана Васильовича в інтересах стягувача ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного межрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Сандулеса Марини Олексіївни, закрити.

Роз`яснити скаржнику його право оскаржити бездіяльність державного виконавця в межах зведеного виконавчого провадження в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області.

Суддя Ляху Г.О.