Справа № 687/213/21
Провадження № 2/686/3827/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

07 червня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Сікулі Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, в обгрнутування якого вказав, що між ним та ОСОБА_2 19.05.2019 року був укладений договір позики, за яким ОСОБА_2 позичив у нього грошові кошти в сумі 38 800 грн. та зобов`язався повернути у строк до 20.06.2019 року, про що видав власноручно написану письмову розписку, яка додається до позову.

Розмір процентів від простроченої суми станом на 04.03.2021 року (595 днів) визначається за таким розрахунком та в розмірі: 38800 гри. /100% х 3% / 365 дн. х 595 дн. = 1898 грн.. Таким чином загальна сума заборгованості з врахуванням 3% процентів річних за прострочення платежу становить: 38800 грн. + 1898 грн. = 40 698 грн.. Оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється повернути борг, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 38800 грн. боргу за договором позики від 19.05.2019 року, а також 1898 грн. -3% річних станом на 04.03.2021 року, а також судові витрати.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Судом встановлено, що 19.05.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого останній отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 38800грн., які зобов`язався повернути в строк до 20.06.2019 року.

Факт отримання грошових коштів ОСОБА_2 підтверджується письмовою розпискою від 19.05.2019 року.

На теперішній час, незважаючи на закінчення строку повернення боргу за письмовою розпискою від 19.05.2019 року та після звернення до суду з позовом про стягнення коштів, ОСОБА_2 не повернув позивачу кошти.

Стаття 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.625ЦК України,боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку позивача, розмір 3 % річних, у зв`язку із прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем за договором позики від 19.05.2019 року, складає станом на 04.03.2021 року - 1898грн. (38800грн./100х3/365х595днів =1898грн.).
Проте згідно розрахунку проведеного судом 3% річних станом на 04.03.2021р. за 595 днів становить 1897,48грн. (38800грн./100х3/365х595днів =1897,48грн.).
Отже, загальна сума боргу за договором позики від 19.05.2019 року становить 38800грн. (основний борг) + 1897,48грн. (3% річних) = 40697,48грн..

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано суду також доказів на підтвердження виконання ним зобов`язань, та повернення позики.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 19.05.2019 року в сумі 40697,48грн.. В задоволенні решти вимог, слід відмовити.

Судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 908грн., враховуючи, що позивач являється особою з інвалідністю другої групи (посвідчення серія НОМЕР_1 ), та відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 612, 625, 1046-1049 ЦК України, ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ) 38800 грн. - заборгованості за договором позики від 19.05.2019 року, 1897,48грн. - три проценти річних, а разом 40697,48 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 908грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного тексту рішення суду 14.06.2021 року.

Суддя: