Справа № 510/2129/20
Провадження № 2/510/340/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.21 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді: житлового будинку із надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,27 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки загальним розміром 3,91 га (масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 ), розташовану на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті матері ОСОБА_2 .. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем першої черги за законом, у встановлений законодавством строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак прийняв її в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України. Пізніше, 21.10.2020 р., позивач звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

29.12.2020 р. на підставі ухвали суду з Ренійської РДНК надійшла Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру.

25.03.2021 р. на підставі клопотання представника позивача адвоката Урум А.Д. (довіреність серії НОН 976044 від 14.09.2020 р.) проведено заміну неналежного відповідача Лиманську сільську раду Ренійського району Одеської області належним відповідачем правонаступником Ренійською міською радою.

Позивач у судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Урум А.Д. надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив відзив на позовну заяву, у задоволені позову просив відмовити, оскільки відсутні докази звернення позивача до нотаріальної контори для прийняття спадщини, як вказано у позовній заяві. Справу просив розглянути у відсутності представника відповідача.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про народження ОСОБА_1 , батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 ; технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 , самочинних споруд не має; довідка Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області про право особистої власності на дім у зв`язку з оформленням спадщини від 26.08.2020 р.; довідка Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області від 26.08.2020 р., із якої вбачається, що за ОСОБА_2 рахується приватизована земельна ділянка площею 0,27 га для будівництва та обслуговування житлового будинку; звіт про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами по АДРЕСА_1 ; державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ОД № 020119 від 11.07.2002 р.; лист начальника відділу у Ренійському району ГУ Держгеокадастру в Одеській області; довідник показників нормативно грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні станом на 01.01.2020 р.; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 21.10.2020 р.; відповідь на запит з Ренійської РДНК з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру; протоколи опиту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за їх згодою відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку із надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,27 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки загальним розміром 3,91 га (масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 ), розташовану на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Під час життя ОСОБА_2 заповідального розпорядження не залишила, у зв`язку з чим спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є син ОСОБА_1 , який є позивачем по справі.

У встановлений законодавством строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, на момент відкриття спадщини, позивач проживав разом із спадкодавцем, допомагав по господарству та фінансово, що підтверджується протоколами опиту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за їх згодою відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

21.10.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, що залишилася після смерті матері, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємеців першої черги не має.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відмову від спадщини не заявляв. Інших спадкоємців першої черги судом не встановлено.

Тобто матеріали справи містять докази того, що позивач прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги заперечення викладені у відзиві представника відповідача, оскільки вони спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від неї, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1225, 1233, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ренійської міської ради про визнання права власності на спадкове майнозадовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 45,40 кв.м., житловою площею 23,90 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,27 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальним розміром 3,91 га (масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 ), розташовану на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV № 020119 на ім`я ОСОБА_2 , виданий 11.07.2002 р. на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації від 07.02.2002 р. № 32/А-2002, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності за № 152, що належало ОСОБА_2 ..

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін