Справа № 583/4777/20
"04" червня 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - Плотникової Н.Б.
при секретарі - Логвиненко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Охтирка в порядку письмового провадження справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Цуркан Віктора Івановича про розподіл судових витрат понесених стороною відповідача, -
Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 14.05.2021 р., що не набрало законної сили, відмовлено в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

18.05.2021 р. від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Цуркан В.І. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвали додаткове рішення по даній справі, яким стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на загальну суму 5060 грн. (5000 грн. правнича допомога та 60 грн. поштові витрати доведення доказів).

Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, в письмовій заяві представник позивачки просить розглядати заяву у їх відсутності, заяву підтримує.

Представник позивача - АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 14.05.2021 р., що не набрало законної сили, в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Встановлено, що відповідачем були понесені витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги в розмірі 5000 грн., що підтверджується договором про правничу допомогу від 13.01.2021 р., розрахунковою квитанцією від 13.01.2021 р., актом приймання-передачі виконаних робіт від 14.05.2021 р. Також відповідачем понесено витрати на направлення адвокатського запиту в розмірі 18,50 грн., направлення документальних доказів стороні позивача в розмірі 23,50 грн. та надіслання доказів правничої допомоги та іншим судовим витратам в розмірі 18 грн.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про ухвалення додаткового рішення та докази витрат на правову допомогу та інших витрат представником відповідача - адвокатом Цуркан В.І. були подані до суду 18.05.2021 р.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявностіь підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Саме таких висновків щодо застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 січня 2021 року між адвокатом Цурканом В.І. та ОСОБА_1 укладено договір про правничу допомогу по цивільній справі № 583/4777/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У заяві представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Цуркан В.І. від 04.02.2021 р. про відкладення судового розгляду зазначено, що по справі є судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката орієнтовно до 5000 грн. та витрати на супроводження поштової кореспонденції (надіслання доказів до сторони позивача) (а.с. 101 Т. № 1).

У межах строків, визначених ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представником відповідачки ОСОБА_1 - адвокатом Цурканом В.І. були надані договір про правничу допомогу від 13.01.2021 р., розрахункова квитанція від 13.01.2021 р., акт приймання-передачі виконаних робіт від 14.05.2021 р. та підтвердження витрат на направлення адвокатського запиту в розмірі 18,50 грн., направлення документальних доказів стороні позивача в розмірі 23,50 грн. та надіслання доказів правничої допомоги та іншим судовим витратам в розмірі 18 грн.

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Як убачається з матеріалів справи, позивачу направлялися докази понесених відповідачкою ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Проте, позивачем клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу до суду подано не було.

Отже, за встановлених обставин справи та вимог закону, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у заявленому представником відповідачки ОСОБА_1 - адвокатом Цурканом В.І. розмірі.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з позивача АТ КБ «Приватбанк» на користь відповідачки ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. та 60 грн. витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій (оплата поштової кореспонденції у зв`язку з направленням копій матеріалі справи учасникам справи).

На підставі викладеного, керуючись ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄРДПОУ 14360570, вул.. Грушевського, 1 Д м. Київ, 01001) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 5060,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова