Справа № 206/2688/18
Провадження № 2-ві/206/2/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретарі Мороз В.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кушнірчука Р.О. у цивільній справі за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2018 року у цивільній справі № 206/2688/18 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства" Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради про зобовязання вчинення певних дій та стягнення немайнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 27.05.2021 року звернувся до суду із заявою про відвід судді Кушнірчука Р.О. у справі № 206/2688/18, посилаючись на те, що вважає його рішення в даній справі містять неусувні суперечності з іншими його рішеннями з тих самих питань, рішеннями ЄСПЛ, вимогами закону, зводить відвід фактично до тверджень щодо недостатньої кваліфікації судді при винесенні рішень. Вказує на те, що твердження рішення від 05.10.2018 року в цій справі прямо суперечить в даних правовідносинах зазначенню постанови того ж суду у тому ж складі від 31.07.2013 року № 206/5112/13-к. Рішення від 05.10.2018 року про відмову у визнанні порушеними прав позивача прямо суперечить окремій ухвалі того самого судді, постановленій того ж дня у цій самій справі щодо наявності ознак злочину в діяльності відповідача. Вважає фактичний дозвіл судді відповідачу продовжувати здійснення триваючих злочинів сам має ознаки кримінального правопорушення й пояснюється висновками постанови Дніпровського апеляційного суду від 01.04.2021 року у справі № 201/11110/17 про існування злочинної організованої групи суддів. Вважає, що вищенаведене свідчить про неупередженість судді та виключає його участь у розгляді заяви про перегляд рішення від 05.10.2018 року.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2021 року відвід заявлений позивачем ОСОБА_1 головуючому судді у цивільній справі за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2018 року у цивільній справі № 206/2688/18 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства" Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради про зобов`язання вчинення певних дій та стягнення немайнової шкоди визнано необгрунтованим. Матеріали заяви передані до канцелярії Самарського районного суду м. Дніпропетровська з метою визначення судді для її подальшого розгляду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 28.05.2021 року заяву про відвід передано для вирішення судді Малихіній В.В.

Заявник ОСОБА_1 та представник Комунального підприємства" Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради будучи повідомленими належним чином в судове засідання не з`явились, що в силу ч. 8 ст. 40 ЦПК України не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Дослідивши доводи заяви, вважаю, що слід відмовити у задоволені заяви про відвід судді Кушнірчука Р.О.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України cуддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13 жовтня 1994 року № (94) 12 та від 17 листопада 2010 року № CM/Rec (2010), вимагають від держав-учасниць вжиття всіх належних заходів для забезпечення поваги, захисту і сприяння незалежності та неупередженості суддів.

Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, незалежно, з чийого боку та з яких мотивів воно б не здійснювалось, мають бути цілком вільними у винесенні неупередженого рішення у справі, яку вони розглядають, покладатись на своє внутрішнє переконання, власне тлумачення фактів та чинне законодавство.

У перелічених міжнародних документах констатується, що незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя.

Незалежність суддів є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, що забезпечується, крім іншого, забороною будь - якого впливу на суддів, захистом їх професійних інтересів. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді (Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19 - рп/2004 ).

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності суддів та незалежності суддів. Зокрема статтею 6 Закону України встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб, з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, закликів до невиконання судових рішень.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. 3, 28). Право на повагу людської гідності - це право, що захищає гідність будь-якої особи, забезпечує належне ставлення до неї з боку органів державної влади, інших осіб. Це є одним із видів прав людини, належить до основоположних прав, адже воно є необхідним для нормального існування та розвитку людини, є загальним та є особистим (або громадянським) правом.

Відповідно Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією і законами України, а суддя при здійсненні правосуддя незалежний і підкоряється лише закону. Тому вплив на нього у будь - який спосіб забороняється, а втручання в його діяльність тягне за собою відповідальність, передбачену законом, оскільки порушує порядок здійсненні правосуддя відповідно до конституційного принципу незалежності судді.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Хаушильдт проти Данії» (справа № 11/1987/134/188, скарга № 10486/83) наголошував, що суду потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Вивчивши заяву про відвід судді Кушнірчука Р.О., суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заява про відвід судді мотивована незгодою заявника з рішенням судді та особистими припущеннями щодо його кваліфікації, а тому зважаючи на доводи заявника в обґрунтування заявленого відводу судді Кушнірчука Р.О., об`єктивних підстав, які б свідчили про існування обставин визначених ст. 36 ЦПК України судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для задоволення заявленого відводу судді Кушнірчука Р.О. суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 258-261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кушнірчука Р.О. у цивільній справі за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2018 року у цивільній справі № 206/2688/18 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства" Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради про зобовязання вчинення певних дій та стягнення немайнової шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Малихіна