провадження №: 2-ві/752/17/21
У Х В А Л А

Іменем України

15.06.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

за участю секретаря - Воробйова І.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чередніченко Наталії Петрівни в цивільній справі № 752/16653/20 (провадження № 2/752/3063/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна приватною власністю одного із подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П. перебуває справа №752/16653/20 (провадження №2/752/3063/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна приватною власністю одного із подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

07.06.2021 до суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого в справі судді Чередніченко Н.П.

В якості обґрунтування наявності обставин, які викликають сумнів щодо неупередженості та об`єктивності судді Чередніченко Н.П. зазначила, що представником відповідача було подано зустрічний позов з порушенням вимог ЦПК України, який був вручений позивачу в судовому засіданні 17.05.2021. Заявник зазначила, що 17.05.2021 року у судовому засіданні суддею Чередніченко Н.П. було оголошено перерву, та думка позивача, представника позивача щодо прийняття зустрічного позову не з?ясовувалась. Крім того, позивач зазначила, що 07.10.2020 року суддя Чередніченко Н.П. відмовила в забезпеченні позову, шляхом накладення арешту на майно, яке входить до предмету позову, вказавши на відсутність правовстановлюючих документів на майно. ОСОБА_1 вказує, що 21.05.2021 звернулась повторно до суду з завою про забезпечення позову з усіма необхідними правовстановлюючими документами на спірне майно, однак ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2021 позивачу вдруге відмовлено в накладенні арешту на автомобіль та рушницю. Окрім того, зазначила, що ухвалу суду від 25.05.2021 року вона ще не отримала, а про її існування дізналась з Єдиного реєстру судових рішень.

Враховуючи наведене, ОСОБА_3 вважає, що зазначені обставини викликають сумнів в об`єктивності та свідчать про упередженість судді Чередніченко Н.П., а тому, на її думку, суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П. підлягає відводу від розгляду справи №752/16653/20.

В порядку, визначеному частиною 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді можливо розглянути без повідомлення учасників справи.

Суд вивчивши заяву, а також матеріали цивільної справи, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про відвід судді, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2021, заяву позивача про відвід головуючого судді Чередніченко Н.П. від участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна приватною власністю одного із подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя передано на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з журналу судового засідання від 17.05.2021 (т.2 а.с. 39) сторона позивача отримала зустрічний позов в судовому засіданні, разом з цим, у зв`язку з прийняттям зустрічного позову, суддею Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П. відкладено підготовче судове засідання.

Крім того, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року було відмовлено в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна приватною власністю одного із подружжя (т.1 а.с. 96).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2021 року частково задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна приватною власністю одного із подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя; застосовано заходи забезпечення позову у даній справі, до набрання рішення суду законної сили, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 000040030 за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ; в задоволенні решти вимог відмовлено (т. 2 а.с. 47).

Разом з цим, судом встановлено що позивач не зверталась до Київського апеляційного суду щодо оскарження зазначених ухвал Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2020 та 25.05.2021.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно частин 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість . Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у статті 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Разом з тим, не погодження позивача із процесуальними рішеннями судді, не може слугувати підставами для безумовного відводу судді.

Окрім того, будь-яких інших відомостей про наявність порушення прав ОСОБА_1 , які б свідчили про упереджене чи необ`єктивне ставлення судді до сторони відповідача, із матеріалів справи судом не встановлено, а заявником не доведено.

Отже, відсутні підстави для задоволення заявленого відводу, оскільки в діях головуючого судді не встановлено, а заявником не доведено, що підтверджується належними та допустимими доказами упередженого або необ`єктивного ставлення судді під час розгляду вказаної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав, визначених ст. 36 ЦПК України, а викладені в ній обставини припущення щодо упередженості головуючого по справі. Незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді не може бути підставою для його відводу. Заява про відвід фактично зводиться до незгоди відповідача з процесуальними діями судді під час розгляду даної справи, зокрема постановленими суддею ухвалами про забезпечення позову, що, відповідно до ЦПК України, не є підставою для відводу судді, у зв`язку із чим, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чередніченко Наталії Петрівни в цивільній справі №752/16653/20 (провадження №2/752/3063/21), слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36-41, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чередніченко Наталії Петрівни в цивільній справі № 752/16653/20 (провадження № 2/752/3063/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна приватною власністю одного із подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Ю. Мазур