ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4927/21
провадження № 2/753/5299/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

"26" травня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Цимбал І.К.

при секретарі Римар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 2» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 (далі-відповідач, ОСОБА_1 ) є власником квартири АДРЕСА_1 . Житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує зазначений будинок, є ТОВ «РАДА 2». Відповідач не сплачує кошти за отримані житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2021 становить 7267, 25 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість сплатити відмовляється, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить стягнути заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 35 річних.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву у якій просив суд проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, в тому числі збільшені позовні вимоги та просив ухвалити у справі заочне рішення за відсутності належним чином повідомленого відповідача /а.с. 32/.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача.

Неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до інформаційної довідки №245186489 від 19.02.2021 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 /а.с.10/.

Судом встановлено, що 02.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РАДА 2» та ОСОБА_1 було укладено договір про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг /а.с. 8-9/.

Предметом договору є забезпечення ТОВ «РАДА 2» надання комунальних послуг та послуг з утримання будинків споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 , а споживачем своєчасна оплата цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до умов даного договору відповідач зобов`язався вносити плату за надані послуги на рахунок позивача не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим.

Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV (чинного на момент виникнення спірних відносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов`язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири.

Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV (чинного на момент виникнення спірних відносин) врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором.

Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачі є споживачами комунальних послуг.

Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV (чинного на момент виникнення спірних відносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 151 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

За приписом статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплачувала вартість наданих послуг, внаслідок чого за період з 01.12.2019 по 31.01.2021 виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка складає 7 267 грн. 25 коп.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, згідно із розрахунком наданим позивачем, правильність якого перевірена судом на суму заборгованості нараховано інфляційну складову боргу - 22,71 грн. та 3% річних - 3,13 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг.

Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачем суду не надано.

Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 280-282, 354 ЦПК України, стст. 509, 525, 526, 610, 625 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 2» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 2», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ахматової, 3, п/ НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 321842 заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 7 267 грн. 25 коп., пеню 43 грн., інфляційної складової боргу - 22 грн. 71 коп. та 3% річних в сумі 3 грн. 13 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 2», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ахматової, 3, п/р НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 321842 судовий збір в сумі 2 270 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: І.К. Цимбал