РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/646/20

Провадження № 22-ц/4815/412/21

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

за участю: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника Акціонерного Товариства «Альфа Банк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства «Альфа Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Ященко Віталій Олегович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі представника за законом матері ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності та запису про реєстрацію права власності та відновлення попередніх записів,-

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до АТ «Альфа Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Ященко Віталій Олегович, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі представника за законом матері ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності та запису про реєстрацію права власності та відновлення попередніх записів.

В обґрунтування позовних вимог вказує те, що квартира АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 49,8 кв. м. та яка використовується як місце постійного проживання позивачем та третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, не може бути примусово стягнута (шляхом перереєстрації права власності на нерухоме майно) на підставі дії Закону України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі шляхом реєстрації права власності за АТ «Альфа Банк» як забезпечення виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору від 31 липня 2008 року № 1701/0708/71-118, укладеного в іноземній валюті. Таким чином, у Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Ященко Віталія Олеговича були підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за АТ «Альфа Банк», що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про реєстрацію права власності.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2020 року позов задоволено.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46919368 від 17 травня 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Ященко Віталієм Олеговичем, яким проведено державну реєстрацію права власності на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за Акціонерним Товариством «Альфа Банк».

Скасовано реєстраційний запис державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Ященко Віталія Олеговича про право власності № 31599073 від 06 травня 2019 року на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та поновлено відомості у державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна - двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що передували скасованим записам.

Стягнуто з Акціонерного Товариства «Альфа Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ - 23494714) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник АТ «Альфа Банк»подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом не вірно застосовано положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» враховуючи актуальну судову практику Верховного суду, до вказаних спірних правовідносин. Так, Державний реєстратор згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не має повноважень на перевірку, при проведенні державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, дотримання вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки державний реєстратор не є суб`єктом примусового стягнення. Крім того, при підписанні Позивачем Іпотечного договору від 31.07.2008 року, Позивач надав свою згоду на можливість звернення стягнення у позасудовому порядку згідно п. 4.5.3. та ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Більше того, згідно до Договору про внесення змін та доповнень №1 від 13.02.2012 року до Договору іпотеки №1701/0708/71-118-Z-1 від 31.07.2008 року, сторони домовилися викласти пункт12.3 Договору іпотеки в новій редакції. Так, згідно абзацу 5 пункту 12.3.1 нової редакції п. 12.3.Договору іпотеки, сторони з розумінням змісту ст. 37 Закону України «Про іпотеку» засвідчили безумовне право Іпотекодержателя зареєструвати право власності на Предмет іпотеки, таким що підлягає реєстрації незалежно від претензій Іпотекодавця.

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2020 року скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_2 зазначає, що п. 5 пп. 12.3.1 договору іпотеки лише містить вказівку на можливість Іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки незалежно від претензій Іпотекодавця, тобто передбачає можливі шляхи звернення стягнення.

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2020 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 31 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №1701/0708/71-118, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на суму 68 200,00 доларів США, призначений для здійснення розрахунків по договору купівлі-продажу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

У забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, 31 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір №1701/0708/71-118-Z-1 за умовами якого іпотекодавець передав банку в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого права вимоги за вказаними вище кредитним договором та іпотечним договором було відступлено від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк».

15 червня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» згідно відповідного договору права вимоги за вказаними вище кредитним договором та іпотечним договором було відступлено від ПАТ «Дельта Банк» до ПАТ «Альфа Банк».

Вказані обставини сторонами визнаються.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02 грудня 2019 року позивачу стало відомо, що 17 травня 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Ященко Віталієм Олександровичем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно якого, право власності на предмет іпотеки згідно Іпотечного договору, а саме двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 було зареєстроване за АТ «Альфа Банк». При цьому підставою для виникнення права власності на квартиру зазначено Іпотечний договір №1701/0708/71-118-Z-1 від 31.07.2008 року.

Відповідно ч. 1 ст. 35 Закону України № 898-IV «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями ст. 37 Закону України № 898-IV «Про іпотеку» визначено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Нормами ст. 36 Закону України № 898-IV «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, Закон України № 898-IV «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Водночас, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону № 898-IV, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Позивач ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 постійно з 2008 року мешкають у спірній квартирі, тобто використовують її як місце свого постійного проживання.

Із Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.01.2020 року вбачається, що у ОСОБА_2 відсутнє інше нерухоме майно, яке б перебувало у його власності.

Площа квартири АДРЕСА_1 складає 48,9 кв.м., що не перевищує величини 140 кв.м., яка зазначена в Законі № 1304-VII.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що квартира площею 49,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка використовується позивачем та третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача як місце постійного проживання, не може бути примусово стягнута на підставі дії Закону № 1304-VII, у тому числі і шляхом реєстрації права власності за АТ «Альфа Банк».

Аналогічний висновок щодо застосування положень Закону № 1304-VII міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №644/3116/18. Підстави для відступу від цього висновку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими фактичними обставинами справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства «Альфа Банк» залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 28.05.2021 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків