РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

19 травня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

справа №569/20605/20

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який було встановлено рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2018 року по справі № 569/17149/18 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розміді 1/4 частки від доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на оплату аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі гривень) щомісячно.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Рівненським міським судом Рівненської області було прийнято рішення від 01 жовтня 2018 року по справі № 569/17149/18 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане рішення він не отримував. Разом з тим, на підставі рішення суду та у зв"язку з відкриттям виконавчого провадження щомісячно, починаючи з 14 вересня 2018 року по 27 червня 2020 року з його заробітної плати здійснювалося утримання суми коштів в розмірі 6374,31 грн. на утримання колишньої дружини та малолітньої доньки. Через те, що починаючи з 01 червня 2020 року він є безробітним, доходів жодного виду не отримує, у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі приблизно 19 122, 93 грн.. Вказує, що він не взмозі сплачувати аліменти в установленому судом розмірі у зв"язку зі зміною матеріального та сімейного стану.

Зазначає, що наразі він перебуває у другому шлюбі з ОСОБА_5 . Від шлюбу у них, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька, ОСОБА_6 "юк ОСОБА_7 . Проживають вони разом в зазначеному складі сім"ї за місцем реєстрації його дружини, ОСОБА_6 "юк ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 з її батьками. Його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і доходів вона не отримує. Їх сім"я має кредитні зобов"язання перед банківськими установами. Крім того, він кожного місяця надсилає кошти відповідачу на утримання своєї дитини від першого шлюбу, ОСОБА_4 та додатково купує одяг, взуття та все інше, що необхідно дитині.

Відповідач увесь час вимагає кошти та погрожує, що у нього будуть проблеми із законом у разі несплати аліментів, а також те, що вона не дозволить бачитися з дитиною. Йому відомо, що відповідач проживає з своїм хлопцем окремо від дитини. За дитиною доглядають її батьки. Просить звернути увагу на те, що до моменту, коли він став безробітнім, з його заробітної плати систематично утримувались кошти на аліменти. Після звільнення, він не припинив матеріально допомагати дитині, надсилаючи кошти, проте, у меншій сумі та купуючи одяг і все інше. Але у зв"язку з тим, що на його утриманні перебуває дружина та малолітня донька, він не в змозі оплачувати аліменти в тому розмірі, що присудив суд попередньо.

Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27 січня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Заслухавши виступ позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно Витягу із наказу №107 від 01.06.2020, старшого солдата ОСОБА_9 , старшого срільця 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_2 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) №53-РС від 01 червня 2020 року відповідно до частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов"язок та військову службу" у запас за пунктом 2 підпунктом "а" (у зв"язку із закінченням строку контракту).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_11 з 14 лютого 2020 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис №1.

Від шлюбу у них народилася дитина, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 , актовий запис №975.

Згідно Довідки ПП "Виробничого житлового ремонтно-експлуатаціного підприємства №15" Житлової керуючої компанії від 20.08.2020 за №619, вбачається, що ОСОБА_13 проживає і зареєстрована у АДРЕСА_1 в складі сім"ї: чоловік ОСОБА_10 , 1997 р.н. згідно заяви сусідів проживає без реєстрації, донька, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Місце реєстрації ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується Довідками про реєстрацію місця проживання особи, виданими УВРТГ ЖМР від 17 квітня 2020 року за №10-14/10703 та від 18 серпня 2020 року за №10-14/16399.

Згідно Довідки виданої ТОВ "КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРГ УКРАЇНА ЖУ" за №1226 від 18 червня 2020 року, ОСОБА_13 дійсно працює в ТОВ "КРОМБЕРГ ЕНД ШУБЕРГ УКРАЇНА ЖУ" з 19 листопада 2018 року згідно наказу №3063-к/тр від 15 листопада 2018 року, на посаді комплектувальника проводів виробничого відділу, на повній ставці. Відповідно до наказу №140-вн/тр від 15.08.2019 року з 13 травня 2020 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно Довідки Житомирського міського центру зайнятості №3457/06 від 30.02.2020, ОСОБА_10 , станом на 27.07.2020 в Житомирському міському центрі зайнятості, як безробітний, на обліку не перебуває.

Надаючи правову кваліфікацію встановленим судом обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач обґрунтував свої вимоги положеннями ч.1 ст.192 СК України, при цьому просив суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача, шляхом зміни способу їх стягнення з частини від заробітку на тверду грошову суму.

Разом з тим ст.192 СК України передбачає можливість зміни лише розміру аліментів, а не способу їх стягнення.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом лише одержувача аліментів.

Згідно правового висновку у постанові Верховного Суду від 16.10.2019 справа №664/2746/17 відповідно до ч.3 ст.181 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів змінюється лише за позовом одержувача аліментів.

Проаналізувавши вищезазначені положення закону, зокрема, ч.3 ст.181 СК України, суд вважає за необхідне зазначити, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів.

Статтею 13 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, який визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першоюстатті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та другастатті 77 ЦПК України).

З досліджених судом доказів не вбачається, на підставі якого рішення суду стягувались аліменти, які відрахування проводилися та який розмір заборгованості зі сплати аліментів утворився у позивача.

Судом було роз"яснено право позивача щодо надання рішення суду на підставі якого стягуються аліменти та надання інших доказів, проте позивач наполягав на розгляді справи по суті на підставі наявних матеріалів справи.

При цьому, слід зазначити, що звертаючись до суду про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилався на погіршення його матеріального стану та наявності у нього на утриманні дружини та іншої дитини.

Проте позивачем, в порушення ст.81 ЦПК України, не надано суду доказів, які б підтверджували зміну в бік погіршення його матеріального становища або неможливості працювати за станом здоров"я на час звернення до суду з зазначеними позовними вимогами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання позивача на положення ст.192 СК України, як на підставу задоволення заявлених ним вимог, є безпідставним. Позивач, як платник аліментів, має право звертатися з позовом про зміну розміру стягнутих рішенням суду аліментів, але в межах визначеного таким рішенням способу їх стягнення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ,

відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрована АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складене 24 травня 2021 року.

Суддя -