233 № 233/1717/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

заявника -

заінтересованої особи -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Зеленська Каріна Андріївна, про встановлення факту проживання за однією адресою, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання за однією адресою, заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зеленська К.А., вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Макіївка Донецької області померла його бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. Зазначену спадщину було прийнято його батьком ОСОБА_3 , оскільки на час смерті його матері постійно проживав разом із нею та був зареєстрований за однією адресою: АДРЕСА_1 , та протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не заявив про відмову від прийняття спадщини після померлої матері. ІНФОРМАЦІЯ_3 батько заявника помер та після його смерті за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зеленською К.А. заведено спадкову справу №67133427. Разом з тим, приватним нотаріусом надано відповідь про неможливість вчинення нотаріальної дії, оскільки заявником надані документи, що підтверджують одне місце проживання його батька та бабусі, належним чином не можуть підтверджувати зазначені обставини з тих підстав, що вони видані органами, розміщеними на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, тобто є недійсними та не створюють жодних правових наслідків. Враховуючи викладене, оскільки іншим шляхом встановити факт, що має для заявника юридичне значення неможливо, заявник ОСОБА_1 просив встановити факт постійного проживання його батька та бабусі за однією адресою на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зеленська К.А., у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , у теперішній час є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає у АДРЕСА_3 . Заявник у справі є її двоюрідним братом. Вона підтверджує, що батько заявника - ОСОБА_3 , та бабуся заявника - ОСОБА_2 , постійно проживали разом у м. Макіївка за однією адресою. Ці відомості відомі свідку особисто. Востаннє свідок приїжджала у м. Макіївку навесні 2020 року, де відвідувала родичів за місцем їх постійного проживання. Їй відомо, що спільне проживання батько та бабуся заявника ніколи не припиняли.

З`ясувавши думку учасників справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 (а.с. 6) народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Макіївка Донецької області.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7) заявник є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 9), та онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10), що вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка Донецької області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 09 жовтня 2020 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) складено відповідний актовий запис №2144 (а.с. 12).

Батько заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Макіївка Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 13 січня 2021 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с. 11).

Згідно копії заповіту посвідченого нотаріусом Першої макіївської державної нотаріальної контори Кравець С.В. 05 червня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1151, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належну їй на праві особистої приватної власності Ѕ частину квартири АДРЕСА_4 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 49).

Судом оглянуто довідку № 217 від 14 грудня 2020 року (а.с. 13), видану КП «Коммунальник-15» про те, що за адресою: АДРЕСА_5 , на час смерті ОСОБА_2 були зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_7 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією домової книги для прописки громадян (а.с.15-16).

Згідно оглянутої судом довідки № 218 від 14 грудня 2020 року, виданої КП «Коммунальник-15» (а.с. 14) за адресою: АДРЕСА_5 , на час смерті ОСОБА_3 , був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 22 квітня 1997 року - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З паспортних даних ОСОБА_3 (а.с. 9 зворот) та ОСОБА_2 (а.с. 10 зворот) вбачається їх реєстрація за адресою: АДРЕСА_5 .

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зеленською К.А. заявнику повідомлено про необхідність підтвердження відповідними документами постійне проживання ОСОБА_3 зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини, а також роз`яснено право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання батька заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо не має можливості документально це підтвердити (а.с. 18).

Даючи оцінку допустимості наданих заявником доказів, як документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки наданих доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

З повідомлень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зеленської К.А. від 30 квітня 2021 року №31/01-09 (а.с. 28), Костянтинівської державної нотаріальної контори від 29 квітня 2021 року № 849/01-09 (а.с. 33) та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (а.с. 17, 31, 36) вбачається, що у реєстрі наявна інформація про спадкову справу заведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу до майна померлого ОСОБА_3 , інформація щодо заповітів, спадкових договорів від імені ОСОБА_3 відсутня (а.с. 32, 37). Також згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) у реєстрі наявна інформація про посвідчення заповіту Першою макіївською державною нотаріальною конторою від імені ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі:47104767, номер в реєстрі нотаріальних дій: 3-1151, дата посвідчення: 05 червня 2009 року (а.с. 30, 35), що також підтверджується копією заповіту (а.с. 49). Інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину до майна померлої ОСОБА_2 у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 19, 29, 34).

В силу ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи в т.ч. про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання за однією адресою на час відкриття спадщини батька та бабусі заявника, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується встановленими обставинами, в тому числі, поясненнями свідка у судовому засіданні. Встановлення даного факту необхідно заявнику ОСОБА_1 для отримання можливості реалізувати спадкові права, інші спадкоємці судом не встановлені, що свідчить про відсутність в даному випадку спору про право. Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 90, 95, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-316, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ), заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ОСОБА_5 (місцезнаходження: АДРЕСА_7 ), про встановлення факту проживання за однією адресою, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Макіївка Донецької області, Україна, разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка Донецької області, Україна, за однією адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 27 травня 2021 року. Повне рішення суду виготовлене 27 травня 2021 року.

Суддя :