_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2708/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Намазової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача Регіональна універсальна Біржа «Олександр-Н» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визначення розміру часток у квартирі, суд-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача Регіональна Універсальна Біржа «Олександр-Н» , в якому просять визнати дійсним договір № Н/98-00491 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований 15.09.1998 року на Регіональній універсальній біржі «Олександр-Н» між ОСОБА_3 , з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 1993 року народження; визначити розмір часток в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на підставі договору № Н/98-00491 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 15.09.1998 року на Регіональній універсальній Біржі «Олександр-Н», визнавши частки співвласників в квартирі рівними, тобто по 1/3 частині у кожного. Позивачі вказують, що у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажі не посвідчено нотаріально та не визначено розміру часток у праві власності на нерухоме майно - квартиру, яка належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, позбавляє їх можливості вільно розпоряджатися належним їм нерухомим майном.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2021 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.04.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача Регіональна універсальна біржа «Олександр-Н» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визначення розміру часток у квартирі. Справа призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 до судового засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Третя особа ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, якою не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу за її відсутності.

Представник третьої особи - Регіональної універсальної біржі «Олександр-Н» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Учасники процесу сповіщені відповідно до вимог ст.ст.129,130,131 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачів, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 15.09.1998 року між покупцями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 1993 року народження, та ОСОБА_3 , як продавцем, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-00491, відповідно до якого ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 придбали, а ОСОБА_3 продала квартиру АДРЕСА_1 ./ а.с 8/.

Зазначений договір був укладений на Регіональній універсальній біржі «Олександр-Н» 15.09.1998 року та зареєстрований в «ОМБТІ та РОН» 18.09.1998 року під № 235 пр. стр.175 реєстр 518. Оригінал вказаного договору було досліджено у судовому засіданні. / а.с. 9/.

Відповідно довідки про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку № Є4-72760 -ф/л, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради у квітні 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані у вищевказаній квартирі з 21.10.1998 року /а.с.12/.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі продажу, про предмет договору і ціну та відбулося повне виконання договору як з боку покупців, які здійснили оплату, так і з боку продавців, які прийняли оплату та передали у володіння і користування ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , тобто виконали всі істотні умови договору купівлі - продажу.

З часу укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна відповідач звільнила квартиру, а позивачі поселились до квартири, зареєстрували договір в «ОМБТІ та РОН», сплачували та продовжують сплачувати комунальні послуги та інші витрати за квартиру.

Правовідносини з приводу укладання договору купівлі-продажу у 1998 році повинні регулюватися відповідно до вимог ст.ст.47,227 ЦК України в редакції 1963 року, якими договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Відповідно до ст.47 ЦК України /ред.1963р./, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно ст.12 Закону України «Про власність», який діяв на час укладення договору, громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом, тобто позивачі внаслідок купівлі-продажу квартири набули право власності на вказану квартиру.

В позовній заяві позивачі вказують, що з метою дарування належної ОСОБА_1 частини квартири синові, позивачі ОСОБА_1 та його син ОСОБА_2 звернулись до нотаріуса, яким було роз`яснено, що не можливо посвідчити правочин, оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, а також в договорі не зазначені частки співвласників квартири, тому вони змушені були звернутись з вказаним позовом до суду.

Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Оскільки домовленостей між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо розміру часток не було, обставин, які свідчать про необхідність відступу від принципу рівності часток при визначенні їх розміру, судом не встановлено, тобто кожному співвласнику у праві спільної сумісної власності на вищевказану квартиру належить 1/3 частина, виходячи із засад рівності часток, суд вважає, що розмір часток у спільній сумісній власності є рівним, тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК України/в редакції 1963р./, ст.ст.4, 5, 10, 12, 13, 19, 81, 89, 131, 223,229, 258, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 355, 370 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача Регіональна універсальна біржа «Олександр-Н» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визначення розміру часток у квартирі - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-00491 від 15.09.1998 року, а саме квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 1993 року народження, та ОСОБА_3 на Регіональній універсальній біржі «Олександр-Н» і зареєстрований в «ОМБТІ та РОН» 18 вересня 1998 року під № 235 пр. стр.175 реєстр 518.

Визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності, визнав їх рівними, тобто по 1/3 частині за кожним співвласником - ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в квартирі АДРЕСА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.09.1998 року, зареєстрованого Регіональною універсальною біржою «Олександр-Н» за № Н/98-00491.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.06.2021 року.

Суддя Гниличенко М. В.