Справа № 365/528/21
Номер провадження: 2/365/379/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 листопада 2021 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю

секретаря судового засідання ХРУЩ Л.М.

представника позивача КОСТЕНКА О.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань суду № 2 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Згурівської селищної ради Броварського району Київської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2021 року уповноважений представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка до дня своєї смерті проживала в АДРЕСА_1 . Після її смерті спадщину фактичними діями, шляхом проживання у спадковому будинку, прийняла її дочка - ОСОБА_4 , проте своїх спадкових прав не оформила. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. газети «Сільські вісті» розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (згідно схеми поділу рілля - № 91, сінокоси - № 107), що належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ВК № 0037861. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 ЇЇ чоловік, ОСОБА_6 також помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_2 . До складу спадщини померлої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2934 га, яка розташована на території Згурівської селищної ради Київської області, кадастровий номер :03:007:0001, яка належала ОСОБА_5 згідно державного акту серії ЯА № 482022 та витягу з Державного земельного кадастру; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6586 га, яка розташована на території Згурівської селищної ради Київської області, кадастровий номер :04:013:0017, яка належала ОСОБА_5 згідно державного акту серії ЯА № 482022 та витягу з Державного земельного кадастру. До складу спадщини також входить право на земельну частку (пай), що було успадковане ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_3 . Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки та земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджує належність цього майна ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також доказів наявності спорідненості між померлими. Представник позивачки просить суд встановити факт, що ОСОБА_4 була рідною дочкою ОСОБА_3 , визнати за позивачкою в порядку спадкування за заповітом право власності на спірні земельні ділянки та право на земельну частку (пай). Також просить не стягувати з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Представник позивачки ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Справу просив розглянути по суті у підготовчому судовому засіданні з огляду на визнання позову відповідачем.

Представник Згурівської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився.

Представник Згурівської селищної ради Мокронос В. направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, зазначивши, що наслідки визнання позову є йому зрозумілими.

Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, та його неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачем.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Обставини, викладені в позові підтверджуються показами свідків.

Свідок ОСОБА_9 показала, що проживає в с. Середівка. Свідок була добре знайома з ОСОБА_3 та її рідною дочкою ОСОБА_6 , оскільки вони проживали в одному селі та підтримували добросусідські відносини. ОСОБА_3 померла ще у 2000 році. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її дочка ОСОБА_6 , яка на день смерті проживала з померлою. Документів про народження ОСОБА_6 не збереглось. ОСОБА_6 народилась у 1938 році. Позивачка ОСОБА_2 є племінницею ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_10 надала суду покази, аналогічні свідку ОСОБА_9 .

Обставини, викладені в позові підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка до дня своєї смерті проживала в АДРЕСА_1 . (а.с.53 - копія актового запису про смерть, а.с.54 - повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом, до складу якої входило право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. газети «Сільські вісті» розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (згідно схеми поділу рілля - № 91, сінокоси - № 107), на підставі сертифікату серії ВК № 0037861 ( а.с.15-16 - копія сертифікату, а.с. 27 - копія довідки Згурівської селищної ради).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її дочка ОСОБА_4 своїми фактичними діями, шляхом проживання у спадковому житловому будинку (а.с. 25 - довідка Згурівської селищної ради).

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не заводилась, заповіти нею не складались (а.с.48,51 - інформаційні довідки із Спадкового реєстру).

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 чинним був ЦК УРСР 1963 року, тому саме норми зазначеного Кодексу підлягають до застосування до даних спадкових правовідносин, зокрема в частині визначення порядку прийняття спадщини та визначення належності до спадкоємців.

В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України передбачено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Отже, ОСОБА_6 спадщину після смерті матері ОСОБА_3 прийняла. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії ВК № 0037861. Вказана спадщина є належною ОСОБА_6 з часу її прийняття, незалежно від оформлення спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла (а.с.11 - копія свідоцтва про смерть).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_2 . Заповіт посвідчений 17 квітня 2008 року Середівською сільською радою Згурівського району Київської області (а.с.10 - копія заповіту, а.с.50 - інформаційна довідка із Спадкового реєстру).

До складу спадщини померлої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2934 га, яка розташована на території Згурівської селищної ради Київської області, кадастровий номер :03:007:0001, яка належала ОСОБА_5 згідно державного акту серії ЯА № 482022 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6586 га, яка розташована на території Згурівської селищної ради Київської області, кадастровий номер :04:013:0017, яка належала ОСОБА_5 згідно державного акту серії ЯА № 482022 (а.с. 13-14 - копія державного акту, а.с.17-24 - копії витягів з Державного земельного кадастру).

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни.

Також до складу спадщини входить право на земельну частку (пай) успадковане ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_6 . Чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент смерті вона проживала сама (а.с. 12 - копія свідоцтва про смерть, а.с. 26 - довідка Згурівської селищної ради).

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_6 не заводилась (а.с.48 - інформаційна довідка із Спадкового реєстру).

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до Згурівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на ці земельні ділянки та земельну частку (пай).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема успадкування.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Пунктом 3.5 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 визначено, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права, а тому її порушені права підлягають судовому захисту.

Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину, в тому числі у зв"язку із не наданням доказів родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (нотаріальна відмова - а.с.6).

Первинні та поновлені актові записи про народження ОСОБА_11 (прізвище у шлюбі змінено на - ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також про шлюб ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , відсутні (повідомлення Згурівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області - а.с.52).

Через відсутність доказів родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , позивачка не має можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку та отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину.

Встановлення факту родинних відноси безпосередньо породжує юридичні наслідки, а саме право ОСОБА_6 на спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Встановлення даного юридичного факту не несе вирішення їхніх прав та обов`язків, оскільки його встановлення буде лише підтвердженням народження ОСОБА_3 дочки - ОСОБА_6 .

Така позиція суду повністю узгоджується в правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 691/1237/20.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а саме, що ОСОБА_6 була рідною дочкою ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними у справі доказами: показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та довідкою Згурівської селищної ради (а.с.25).

Також позивачка не має можливості отримати дублікати правовстановлюючих документів - державного акту та сертифікату, які були втрачені. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів також стала підставою для відмовити нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину (нотаріальна відмова - а.с.6).

Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину, а тому її звернення до суду за правилами позовного провадження із вимогою про визнання за нею права та права власності на спадкове майно є належним способом захисту її порушених спадкових прав.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд вважає за необхідне, встановити юридичний факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була рідною дочкою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за позивачкою ОСОБА_2 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2934 га, кадастровий номер :03:007:0001 та площею 1,6586 га, кадастровий номер :04:013:0017, які належали ОСОБА_6 згідно державного акту серії ЯА № 482022; право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. газети «Сільські вісті» розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ВК № 0037861.

На підставі клопотання представника позивачки положення ст. 141 ЦК України до відповідача не застосовувати.

Керуючись ст.ст.80,116,126,131,152 ЗК України, ст.ст.1217,1218,1223,1225,1265,1268 ЦК України,ст.ст.141,198,200,206,247,263-265,273, 293,315,319 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Згурівської селищної ради Броварського району Київської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була рідною дочкою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2934 га, яка розташована на території Згурівської селищної ради Київської області, кадастровий номер :03:007:0001, яка належала ОСОБА_4 згідно державного акту серії ЯА № 482022;

- право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6586 га, яка розташована на території Згурівської селищної ради Київської області, кадастровий номер :04:013:0017, яка належала ОСОБА_4 згідно державного акту серії ЯА № 482022;

- право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. газети «Сільські вісті» розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (згідно схеми поділу рілля - № 91, сінокоси - № 107), що належало ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ВК № 0037861.

Не застосовувати до Згурівської селищної ради Броварського району Київської області ст. 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду або через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 02 грудня 2021 року.

Учасники справи:

Позивачка ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Згурівська селищна рада Броварського району Київської області, адреса: вулиця Українська, будинок 10, смт. Згурівка Броварського району Київської області, .

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ