Справа № 144/1687/20
Провадження № 2/144/409/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"26" травня 2021 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді - Довгалюк Л.В.,

секретаря - Грушовенко О.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Теплицький відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що у період з 2006 року по червень 2018 року він проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 . За період спільного проживання у них народилося двоє дітей, а саме: дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з юридичною необізнаністю, при реєстрації народження дочки ОСОБА_6 відомості про батька дитини були вказані зі слів матері ОСОБА_3 , оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі і ніхто їм не роз`яснив, що за заявою позивача та відповідача батьком дитини мав бути вказаний ОСОБА_2 .

У свідоцтві про народження ОСОБА_4 в графі по батькові вказано « ОСОБА_7 », а в графі батько зазначено " ОСОБА_8 ", тобто зазначені у документі ім`я та по батькові дитини повністю збігаються з іменем та по батькові з позивача, що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості між позивачем та ОСОБА_4 .

Також у період спільного проживання у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_5 та у його свідоцтві про народження батьком вказано позивача, а матір`ю ОСОБА_3 , що вказує саме на те, що між сторонами були довготривалі подружні стосунки без реєстрації шлюбу, вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Від самого народження дочки ОСОБА_6 позивач піклувався про неї, забезпечував усім необхідним та приймав участь у її вихованні.

На даний час діти проживають із позивачем та перебувають на повному його утриманні, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, участі у матеріальному забезпеченні та духовному розвитку дітей не приймає.

У червні 2018 року ОСОБА_3 залишила дітей із позивачем у с. Побірка, а сама виїхала (з її слів) у м. Кагарлик Київської області, де проживає на даний час, проте, вказувати свою точну адресу проживання відмовляється.

Крім того ОСОБА_3 у присутності двох свідків, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 власноручно написала позивачу розписку, про те, що вона добровільно віддає йому дітей і не буде звертатися в поліцію.

Для підтвердження законності проживання дочки ОСОБА_4 з ним позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Вказав, що відповідач спільно з позивачем проживали без реєстрації шлюбу у селі Побірка з 2006 року. У них народилося двоє дітей. Відомості про батька дочки ОСОБА_6 при реєстрації дитини записано ОСОБА_8 , відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач від народження доньки приймає участь у її вихованні, виконує свої батьківські обов`язки. Місцезнаходження відповідача наразі невідомо. У 2018 року вона поїхала до м. Кагарлик, точної адреси не повідомляє, не спілкується з дітьми навіть у телефонному режимі, написала розписку про те, що не заперечує проти того, щоб діти проживали з батьком. Вихованням дітей займається позивач та його мати.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення на сайті «Судова влада», відзив суду не надала.

Представник заінтересованої особи - Теплицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій просять справу розглядати за відсутності їх представника.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що у матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в період з 2006 року по червень 2018 року позивач проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Побірської сільської ради Теплицького району № 295 від 10.12.2020 року (а.с. 14).

За період спільного проживання у них народилася двоє дітей, а саме: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_1 від 03.11.2009 та НОМЕР_2 від 09.11.2018 р. (а.с. 10-11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Побірка Теплицького району Вінницької області, відомості про батька ОСОБА_8 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 в графі по батькові вказано « ОСОБА_7 », у графі батько зазначено " ОСОБА_8 ", (а.с. 10). Тобто крім прізвища, ім`я та по батькові повністю збігаються з іменем та по батькові позивача, що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості між позивачем та ОСОБА_4 .

Також судом встановлено, що за період спільного проживання у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , у свідоцтві про народження якого батьком вказано позивача, а матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 11).

Відповідно акту обстеження від 10 грудня 2020 року діти знаходяться на утриманні батька ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_9 та проживають у с. Метанівка (а.с. 13).

ОСОБА_3 у присутності двох свідків, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 власноручно написала позивачу розписку, про те, що вона добровільно віддає йому дітей і не буде звертатися в поліцію (а.с. 15).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала показання про те, що вона є матір`ю позивача, а відповідач невістка. З березня 2006 року син проживав з ОСОБА_3 , яку він привіз із ОСОБА_12 . Вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому що вона була неповнолітньою. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сина та невістки в смт. Теплику народилася дівчинка ОСОБА_6 . При реєстрації народження дитини батько вказаний зі слів матері, оскільки відповідач хотіла отримувати соціальну допомогу. У 2015 році у них народився син ОСОБА_13 . Потім невістка почала зловживати спиртними напоями. У 2018 році мати забрала дітей та поїхала в Кагарлик. 05.08.2018 року ОСОБА_9 разом з сином поїхали та забрали дітей додому, оскільки там за ними ніхто не дивився. Невістка написала розпизку про те, що вона добровільно віддає йому дітей і не буде звертатися в поліцію. Понад 6 місяців мати взагалі не цікавиться дітьми, не спілкується з ними та не приїжджає. Невістка є сиротою. З 2006 року по 2018 рік нікуди не виїжджала з Теплика, проживала з сином постійно.

Свідок ОСОБА_11 надала показання про те, що вона є сусідкою сторін. У 2006 року до ОСОБА_2 приїхала у с. Побірка відповідач ОСОБА_3 . Вони спільно проживали, у 2009 році у них народилася дівчинка , яку мати записала на себе. Разом сторони проживали до 2018 року, потім вона забрала дітей та поїхала в Кагарлик. У серпні бабуся ОСОБА_9 та батько дітей ОСОБА_2 забрали дітей додому, оскільки їм зателефонували та повідомили, що мати дітей залишила самих. Дітей привезли назад у Побірку, де вони три роки живуть. У сторін ще є спільний син. Відпоідач нікуди не виїжджала з села під час спільного проживання з позивачем. Поводилася вона нормально, а з яких причин поїхала у 2018 році їй невідомо. Вона почала вживати спиртне, з тих пір не телефонувала та не приїжджала.

Для вирішення законності проживання дочки ОСОБА_4 позивач змушений звертатися до суду з вказаним позовом.

Статтею 51 Конституції України, частинами 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У постанові від 16.05.2018 року (справа № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18) Верховний суд висловив позицію, відповідно до якої, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері ч. 1 ст. 135 СК України.

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, є підстави вважати, що між позивачем і дочкою існує зв`язок, який складає «сімейне життя» у значенні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Теплицький відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця та жителя с. Побірка Гайсинсько району Вінницької області , громадянина України (паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 19.03.2004 року Теплицьким РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Побірка Теплицького району Вінницької області.

Зобов`язати Теплицький відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 за № 7 від 03.11.2009 року виданий виконкомом Побірської сільської ради Теплицького району Вінницької області, де змінити прізвище дитини на « ОСОБА_14 », ім`я, дату та місце народження залишити без змін, графу «відомості про матір» залишити без змін, в графі «відомості про батька» записати ОСОБА_2 .

Видати нове свідоцтво про народження.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , 1992 року народження, прож. Вінницька область, Гайсинський район, с. Побірка, ідентифікаційний номер невідомо.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Теплицький відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький): , місцезнаходження: смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області.

Повний текст складено та підписано 27.05.2021

Суддя: