15.06.2021 Справа № 363/3486/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

за участі відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Моторно (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

встановив:

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на право зворотної вимоги до відповідачки ОСОБА_1 винної в заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки, з якої просить стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 225 грн. 90 коп. та судового збору в розмірі 2 102 грн.

Свої вимоги мотивували тим, що в порядку п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і свою цивільно-правову відповідальність не застрахував.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав.

Відповідачка в суді висловила сумніви щодо розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування та повідомила, що має намір сплачувати кошти частинами.

Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 06 червня 2017 року близько 14 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ЗA3» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві на вул. Кирилівській, 59, не виконала вимоги д/з 2.1 «Дати дорогу» та здійснила зіткнення з транспортним засобом «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказані обставини підтверджуються постановами Вишгородського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року та 07 грудня 2017 року, які набрали законної сили.

Відповідачка на той час керувала автомобілем ««ЗA3» д.н.з. НОМЕР_1 та була фактичним його володільцем в розумінні вимог ст. 1187 ЦК України.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗA3» д.н.з. НОМЕР_1 , не була застрахована в жодній страховій компанії.

Таким чином, відповідачка винна у заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки транспортному засобу - автомобілю «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася в зв`язку з порушенням нею Правил дорожнього руху України.

В цьому зв`язку власник пошкодженого автомобілем «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність останнього застрахована в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», поліс №АІ/9626848 від 01 липня 2016 року.

Згідно звіту №1305/17 від 19 червня 2017 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 складає 10 925 грн. 90 коп.

На підставі наказу МТСБУ №817 від 25 січня 2018 року позивач здійснив виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 10 925 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням №705407 від 26 січня 2018 року.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як передбачено ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином встановлено цивільне право позивача на пред`явлення зворотної вимоги до особи, що заподіяла шкоду у розмірі виплаченого страхового відшкодування, відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України.

Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10 925 грн. 90 коп., що мають бути стягнуті в порядку регресу з винної особи.

Що стосується вимог позову про стягнення з відповідачки також витрат на збір документів, то суд зазначає наступне.

Так, як передбачено ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з долученого позивачем до матеріалів справи акту від 05 жовтня 2017 року, МТСБУ прийняло у АТ «СГ «ТАС» (приватне) роботи, виконані згідно з умовами договору №2016/5 від 23 лютого 2016 року.

На підставі вказаного акту позивач сплатив на користь АТ «СГ «ТАС» 1 300 грн. в якості оплати послуг за врегулювання по справі №42735, згідно рах. №120 від 29 серпня 2017 року, т.з НОМЕР_3 , що підтверджується копією платіжного доручення №1260476 від 10 жовтня 2021 року.

Разом з тим, жодних належних, допустимих та достатніх доказів, на підтвердження того, що виконані АТ «СГ «ТАС» роботи стосуються збирання документів з приводу дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06 червня 2017 року за участю автомобілів «ЗA3» д.н.з. НОМЕР_1 та «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 , суду не подано.

Копію договору №2016/5 від 23 лютого 2016 року на підставі якого такі роботи проводилися до матеріалів справи позивачем не долучено.

Відтак, підстав для покладання на відповідачку цивільно-правової відповідальності по відшкодуванню вказаних витрат позивача судом не встановлено, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Враховуючи викладене, пред`явлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають частковому задоволенню.

Крім того суду надано документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат, які підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись статтями 259, 265, 268, 279 ЦПК України,

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10 925 грн. 90 коп., а також судовий збір в розмірі 2 102 грн., а всього 13 027 (тринадцять тисяч двадцять сім) грн. 90 (дев`яносто) коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складено 16 червня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: Моторно (транспортне) страхове бюро України, заходиться за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя