Справа № 331/4873/20
Провадження № 2-др/331/17/2021
02 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Світлицької В.М.,
за участю секретаря - Рухлової М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісної власністю та його поділ, -
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувала справа за позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісної власністю та його поділ.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2021 року позов задоволено; визнано легковий автомобіль Daewoo General Motors South Korea (Nubira) 1998 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобіля Daewoo General Motors South Korea (Nubira) 1998 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 у розмірі 16 719 (шістнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 56 копійок., а також стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,40 грн.

16.11.2021 року представником позивача ОСОБА_1 , шляхом направлення засобами поштового зв`язку, подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу та копії рахунків, актів прийому-передачі виконаних робіт, копії квитанцій, копії наказів.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву про проведення судового засідання без участі позивача та її представника, вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив відмовити у стягненні з нього компенсації за правничу допомогу, у зв`язку з тим, що 21.01.2021 р. засідання не було; у судові засідання 17.02.2021 р. та 06.09.2021 р. представник позивача не з`являлася; ініціатива поділу майна у судовому порядку була зі сторони позивача без досудової пропозиції вирішити питання. На даний час на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина та дружина, тому виплачувати кошти за правничу допомогу немає фінансової можливості.

Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із наступним.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано рахунок № С181-ЗП/1 від 15.12.2020 р.; рахунок № С181-ЗП/2 від 21.01.2021 р.; рахунок № С181-ЗП/3 від 17.02.2021 р.; рахунок № С181-ЗП/5 від 19.04.2021 р.; рахунок № С181-ЗП/6 від 06.09.2021 р.; акт № С181-ЗП/1 прийому-передачі виконаних робіт від 15.12.2020 р.; акт № С181-ЗП/2 прийому-передачі виконаних робіт від 21.01.2021 р.; акт № С181-ЗП/3 прийому-передачі виконаних робіт від 17.02.2021 р.; акт № С181-ЗП/5 прийому-передачі виконаних робіт від 19.04.2021 р.; акт № С181-ЗП/6 прийому-передачі виконаних робіт від 06.09.2021 р.; дублікат квитанції № 0.0..1 від 11.10.2021 р., згідно яких витрати понесені позивачем на правничу допомогу складають 7 200,00 гривень.

Однак, з огляду на складність справи та виконані адвокатом Зеленою Р.В. роботи, розмір задоволених вимог позивача, ціну позову, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 200,00 грн. не відповідає переліку/вартості виконаних робіт та критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому з огляду на зазначене вище та встановлені судом обставини, дійшов висновку про необхідність стягнення таких витрат у розмірі 3000,00 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., а тому заява про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 141, 260, 270 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) суму витрат, понесених на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти заяви представника позивача ОСОБА_1 - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Світлицька