Справа № 535/523/21
Провадження № 2/535/199/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Мальцева С.О., секретар судового засідання Білик Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача- Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович;-

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

18.05.2021 ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, щодо зупинення виконавчого провадження №64372574, від 05.02.2021, яке здійснюється старшим державним виконавцем Котелевського районного відділу ДВС ПН-СХ МРУМЮ (м.Суми) Будко Вікторією Григорівною, про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ПІН: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН", грошових коштів в сумі 27098,80 грн. Ухвалою від 18.05.2021 вищезгадану заяву було задоволено.

28.05.2021 позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якому просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зняття арешту з коштів та майна боржника у виконавчому провадженні №64372574, відкритому старшим державним виконавцем Котелевського районного відділу ДВС ПН-СХ МРУМЮ (м.Суми) Будко Вікторією Григорівною, згідно постанови виконавчого провадження від 05.02.2021, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича зареєстровано в реєстрі за №114235 вчиненого 15 грудня 2020 року.

Вимоги заяви ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що після звернення її до суду з позовною заявою та з моменту відкриття провадження по справі, не зважаючи на наявний судовий спір, державним виконавцем не зупинено виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, оскільки її банківська картка ПриватБанку з якої вона отримує соціальні виплати заблокована, то її фактично позбавлено засобів до існування, так як інших доходів окрім соціальних виплат позивач немає. На утриманні позивача ОСОБА_1 знаходиться неповнолітня дитина. А також в заяві зазначає, що їй ні за що годувати сім`ю та неможливо прожити без коштів у вигляді заробітної плати (так у заяві про забезпечення позову).

З заяви про забезпечення позову також вбачається, що ОСОБА_1 проживає одинока, разом з неповнолітньою дитиною та вказує, що саме з соціальної картки отримує кошти, які на даний час заблоковано. Також має батьківщину в с.Млинки -стареньку хату, яку бажає здати в довгостроковий найм відповідно до натаріального договору, але на неї накладений арешт, правочин не може бути вчинений.

В даному випадку ОСОБА_1 вимушена звертатись до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зняття арешту та іншого майна по виконавчому провадженню.

Суд, перевіривши доводи заяви про забезпечення позову, матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з такого.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Із матеріалів справи вбачається, що 05.02.2021 р. старшим державним виконавцем Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Будко В.Г. було накладено арешт на майно Боржника ОСОБА_1 , а саме: накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику, а також на майно, що належить боржнику.

В заяві про забезпечення позову позивач просить вжити заходів забезпечення позову щляхом зняття арешту з коштів та майна боржника у виконавчому провадженню .

Проте, норми зазначених вище статтей ЦПК України не містять такого виду забезпечення, як скасування арешту арешту з коштів та майна боржника у виконавчому провадженню.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 158 ЦПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача ( стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Отже, таке судове рішення як скасування арешту, який був накладений виконавцем фактично по своїй суті є остаточним рішенням суду і як захід забезпечення позову не підлягає скасуванню після прийняття остаточного рішення судом.

Відповідно до ч.1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, суд вважає за неможливе забезпечення позову у визначений позивачем спосіб, оскільки це не передбачено чинним цивільно-процесуальним законодавством.

Заходи забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави та не повинні призводити до фактичного вирішення справи по суті.

Отже арешт рахунків та майна боржника є заходом забезпечення державного виконавця здійснений ним під час виконавчого провадження, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Таке зобов`язання, як зняття арешту з коштів та майна боржника у виконавчому провадженню не можна вважати способом забезпечення позову, яке передбачено нормами ЦПК України.

Слід зазначити, що частиною 4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, та про зняття такого арешту розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зняття арешту з коштів та майна боржника слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд; - ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо вжити заходи забезпечення позову шляхом зняття арешту з коштів та майна боржника у виконавчому провадженні №64372574, відкритому старшим державним виконавцем Котелевського районного відділу ДВС ПН-СХ МРУМЮ (м.Суми) Будко Вікторією Григорівною, згідно постанови виконавчого провадження від 05.02.2021, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича зареєстровано в реєстрі за №114235 вчиненого 15 грудня 2020 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

В повному обсязі ухвалу складено 02.06.2021.

Суддя: С.О. Мальцев