Провадження № 2/127/4526/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Волхової М.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 30.11.2020 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу подружжя донька проживає з матір`ю, перебуває на повному її утриманні. Позивачем подано до Вінницького міського суду Вінницької області заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідач зареєстрований як ФОП, офіційно працевлаштований, отримує дохід гідного рівня, має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання до досягнення дитиною трьох років, що стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом, в якому позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу та заробітку відповідача щомісячно з 27.11.2020 року і до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2020 року було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2021 року здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

18.03.2021 року на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Таку позицію мотивував тим, що він сплачує аліменти на утримання спільної з позивачем неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі ј частки від усіх видів доходу. Крім того, вказав, що він в добровільному порядку утримує неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доказом чого, на думку відповідача, є відсутність в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень інформації про відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 . Кошти відповідач сплачує колишній дружині за домовленістю. До відзиву відповідач додав довідку про доходи, свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсійне посвідчення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

30.03.2021 року від представника позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він просив позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі, зазначив, що відповідач не надав до суду належних доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу. Вказав, що відсутність відповідної інформації в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень не свідчить про утримання відповідачем сина ОСОБА_6 . До матеріалів відповіді додав довідку про доходи відповідача, зазначив, що останній зареєстрований як ФОП, має значний неофіційний дохід.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з тих же підстав, що наведено у позовній заяві, просив позов задоволити у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся судом про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині виконання обов`язку по утриманню одного з них у разі проживання з нею ( ним ) дитини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження останньої (а.с.5).

На даний час позивач не працює, здійснює догляд дитини.

Позивач зареєстрована разом з донькою за адресою: АДРЕСА_1 , що слідує з довідок Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, наявних в матеріалах справи (а.с.6-7,17).

Згідно доводів позовної заяви позивач з донькою проживають за місцем реєстрації. Іншого судом не встановлено.

Під час перебування справи в провадженні суду, ОСОБА_4 досягла 3-річного віку, вказаний юридичний факт мав місце ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається з довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №1127С/01-07 від 17.12.2020 року.

Відповідно до довідки ТОВ «Служба безпеки 37» №0100-000007 від 01.03.2021 року, ОСОБА_3 працює в Товаристві на посаді охоронника, за період з 01.01.2020 року по 31.01.2021 року його дохід склав 66 067,01 грн.

Середньомісячний дохід ОСОБА_3 за період з 01.01.2020 року по 31.01.2021 року становив 5 505,59 гривень. Згідно вказаної довідки дохід відповідача по справі поступово зростає.

Згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 зареєстрований фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із з подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини, а тому право позивача є порушеним та таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст.78-79 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Надаючи оцінку доказам, наданим сторонами, суд зазначає наступне.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що він в добровільному порядку надає колишній дружині (матері ОСОБА_6 ) кошти на утримання дитини, оскільки жодних доказів зазначеної обставини відповідач суду не надав.

Відповідач помилково вважає, що відсутність в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень інформації щодо примусового стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_6 свідчить про добровільне утримання відповідачем дитини, оскільки зазначене не є належним доказом цієї обставини.

Крім того, з копії пенсійного свідчення неможливо встановити, в який родинних відносинах перебуває відповідач з ОСОБА_8 та не є належним доказом того, що зазначена особа перебуває на утриманні відповідача.

Так само суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що відповідач значну частину доходу отримує неофіційно, оскільки зазначене є припущенням, згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує особу платника аліментів, який являється молодою людиною працездатного віку, та обов`язок чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років з огляду на те, що позивач не працює, оскільки здійснює догляд за спільною дитиною сторін по справі. Крім того, суд враховує те, що відповідач офіційно працевлаштований та здійснює підприємницьку діяльність.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд враховує те, що позивачем не надано суду жодного обґрунтування розміру утримання (аліментів), про стягнення якого заявлено позов. Суд також враховує, що сторони мають спільну дитину та у відповідача наявний обов`язок щодо її утримання (аліменти на утримання доньки відповідач сплачує в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу).

Таким чином суд, виходячи із засад справедливості та розумності вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини (позивача по справі), яка потребує матеріальної допомоги чоловіка, оскільки перебуває в декретній відпустці, в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким чином задовольнивши позовні вимоги частково.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст.79 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 27.11.2020 року (дата відправлення поштової кореспонденції).

У відповідності до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75,79-80, 84 Сімейного кодексу України та ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу та заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 27.11.2020 року, і до ІНФОРМАЦІЯ_5.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , на користь держави 908 гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 14.06.2021 року.

Суддя: