КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№22-ц/824/7807/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 362/4649/20

03 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Гоін В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Лебідь-Гавенко Г.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

29 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2020 року по справі № 362/2356/19 з ОСОБА_1 на її користь було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 до закінчення навчання у комунальному навчальному закладі Київської обласної ради «Васильківський Професійний Ліцей» - до 26.06.2020 року. Відповідно до довідки № 581 від 04.09.2020 року донька продовжує навчання в Київському фаховому коледжі ресторанного господарства Національного Університету Харчових Технологій на денній формі навчання, за рахунок коштів фізичних осіб.

На сьогоднішній день стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, оскільки він є власником ТК «Жадівський» в м. Кропивницький. На утримання інших осіб відповідач аліментів не сплачує.

З огляду на вище викладене, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 в розмірі 5 000 грн. щомісячно до закінчення навчання - до 30.06.2022 року.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для продовження навчання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 08 вересня 2020 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 908 грн. судового збору по справі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 01 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2021 року та ухвалите нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи.

Зазначає, що на спростування доводів позивачки про те, що за своїм матеріальним становищем та за станом свого здоров`я він має можливість сплачувати на утримання повнолітньої доньки аліменти на період її навчання в розмірі 5000,00 грн., він надав суду першої інстанції довідку про його доходи, медичні довідки, що підтверджують наявність у нього невиліковної хвороби - цукрового діабету. Проте, при прийняті оскаржуваного рішення і визначені розміру аліментів, суд першої інстанції не взяв до уваги наявність у нього невиліковного захворювання, батьків- пенсіонерів похилого віку, які також мають право розраховувати на його допомогу.

Посилається також на те, що повнолітня донька ОСОБА_3 не проживає разом з позивачкою, оскільки вона навчається в Київському фаховому коледжі ресторанного господарства Національного університету харчових технологій на денній формі навчання, у зв`язку з чим проживає в м. Києві, позивачка проживає у місті Василькові Київської області, а тому вона не має права на звернення до суду з вказаним позовом.

Зазначає, що він не отримував копії тих доказів, які були надані позивачкою до позовної заяви та долучені до матеріалів справи.

Звертає увагу, що позовна заява складена з порушенням вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України, однак судом першої інстанції було проігноровано вимоги чинного законодавства щодо оформлення позовної заяви, що свідчить про упередженість судді.

Вказує на те, що він не відмовляється від утримання дитини, однак бажає бути впевненим, що кошти, стягнуті з нього за рішенням суду, отримає саме його донька.

Вважає, що позивачкою не було надано належних доказів на підтвердження того, що дитина проживає з нею, потребує матеріальної допомоги і що позивачка має право подавати позов в інтересах дочки про стягнення коштів на її утримання.

05 травня 2021 року позивачка ОСОБА_2 подала заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в яких просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Посилається на те, що до суду першої інстанції нею було надано довідку, яка підтверджує постійне проживання дочки ОСОБА_3 саме з нею. Звертає увагу, що відповідачем не було надано суду доказів, що підтверджують наявність у нього такого захворювання, як цукровий діабет. Наданий суду витяг з карти швидкої медичної допомоги не є висновком медичної комісії, або випискою сімейного лікаря з особистої медичної картки відповідача. Також зазначає, що пацієнти з цукровим діабетом препарати отримують за програмою "Доступні ліки" безкоштовно. Звертає увагу на деталі, зазначені у витягу з карти виклику швидкої медичної допомоги відповідачу: тип виїзду «раптове», виклик «первинний», причина виклику «пересидів у гарячій ванні», стан самопочуття «вперше», ліки «не приймає», сімейного лікаря «не має».

Стосовно тверджень відповідача про те, що вона не бажає залучати до участі у даній справі їх спільну доньку ОСОБА_3 в якості третьої особи, зазначає, що ОСОБА_3 є інвалідом дитинства та має встановлений діагноз епісиндром, абсансна епілепсія, вторинна кардіопатія. Виклик в судове засідання може визвати у дитини зайвий стрес та призвести до приступу.

Зазначає, що відповідач останні три роки сплачував аліменти на утримання доньки в сумі 3 000, 00 грн. та надавав до суду довідку з мінімальною заробітною платою, а тому, на її думку, відповідач приховує свої реальні доходи і спроможний сплачувати кошти на утримання доньки на період її навчання у визначеному судом розмірі 2000,00 грн. щомісячно.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Любович Марина Юріївна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 28 липня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 332 від 06 березня 2001 року (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 , виданого Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с.8).

Згідно довідки про склад зареєстрованих осіб №7470 від 08.09.2020 року, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання Васильківської міської ради, ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 (а.с.9).

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на навчання повнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 19.04.2019 року і до часу припинення навчання - до 26.06.2020 року, але не довше досягнення дитиною двадцяти трьох років(а.с.10-12).

Згідно довідки Київського Фахового коледжу Ресторанного господарства Національного Університету Харчових Технологій№ 684 від 29.01.2021 року ОСОБА_3 , є студенткою ІІ курсу денної форми навчання за спеціальністю - економіко-технологічного відділення спеціальності «Готельно-ресторанна справа» та закінчує навчання 30 червня 2022 року. Стипендію не отримує, в гуртожитку не проживає (а.с. 93).

11 серпня 2020 рокуміж Відокремленим структурним підрозділом «Київським фаховим коледжом ресторанного господарства Національного університету харчових технологій та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено договір№60про навчання. Відповідно до п. 3.2 зазначеного договору вартість освітньої послуги за один навчальний семестр становить 7 000, 00 грн. без ПДВ(а.с.14).

Як вбачається із відомостей з Державного реєструфізичних осіб - платників податків про сумивиплачених доходів та утримання податків від 09.02.2021 року №117 відносно ОСОБА_3 за період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2020 року інформація про доходи відсутня (а.с.94).

Із відомостей з Державного реєструфізичних осіб - платників податків про сумивиплачених доходів та утриманняподатків від 09.02.2021 року №112 вбачається, щоОСОБА_2 за 1 квартал 2020 року отримала матеріальну допомогу у розмірі 2297,61 грн. та заробітну плату у розмірі 2337,02 грн., за другий квартал 2020 року отримала державну соціальну допомогу у розмірі 13571,22 грн. та соціальні виплати 11518,68 грн. (а.с.95).

Відповідно до квитанції АТ "ПриватБанк" №0.0. НОМЕР_3 .1 від 06.02.2021 року ОСОБА_2 оплатила на рахунок ВСП Київський фаховий коледж ресторанного господарства Національного університету харчових технологій за навчання ОСОБА_3 7000,00 грн. (а.с.96).

Як вбачається із відомостей з Державного реєструфізичних осіб - платників податків про сумивиплачених доходів та утриманняподатків від 21.02.2021 року ОСОБА_1 за 1 квартал 2020 року отримавзаробітну плату у розмірі 2 554,2 грн., за другий квартал 2020 року отримав заробітну плату у розмірі 2554,2 грн. та за третій квартал 2020 року отримав заробітну плату у розмірі 2687,4 грн. (а.с.85).

ОСОБА_6 (батько відповідача) є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 Серія НОМЕР_5 , виданого Пенсійним Фондом України. (а.с. 87)

ОСОБА_7 (мати відповідача) є пенсіонеркою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 , виданого Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді. (а.с. 88)

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для продовження навчання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 08 вересня 2020 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, до 30 червня 2022 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, суд першої інстанції посилався на те, що дочка сторін навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, стипендію не отримує, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Вказував, що на утриманні відповідача перебувають непрацездатні батьки, він хворіє на цукровий діабет та позивачкою не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки у розмірі 5 000 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплатиаліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбаченообов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, синпродовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцятитрьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягненняаліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцятитрьохроків.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначаєрозмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до увагиможливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошовихкоштів, виключних прав на результати інтелектуальноїдіяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі,на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платникомаліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що маютьістотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожитковогомінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разідостатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, щоперевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягненняаліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, якийперевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такизаробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратахзобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути врахованівартість навчання, вартістьпідручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначеннірозміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Враховуючи, що дочка сторін ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, а тому немає можливості працевлаштуватися та одержуватипевний дохід, стипендію не отримує, не заміжня, потребує матеріальної допомоги, відповідач є працездатною особою, у нього відсутні інші аліментні зобов`язання, має батьків пенсіонерів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для продовження навчання аліментів у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 08 вересня 2020 року до закінчення навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не більше як до досягнення нею 23 років.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що при визначенні розміру аліментів, які він повинен сплачувати на утримання повнолітньої доньки, в сумі 2000,00 грн., суд першої інстанції не врахував надані ним докази щодо його хвороби, наявність у нього батьків - пенсіонерів похилого віку, які також мають право розраховувати на його допомогу, колегія суддів відхиляє, так як при прийнятті рішення та визначенні розміру аліментів судом першої інстанції були враховані ці обставини у зв`язку з чим позов ОСОБА_2 було задоволено частково. Відповідачем не надано суду доказів того, що він за станом свого здоров`я не може працювати та надавати кошти на утримання своєї доньки на період її навчання.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що їх повнолітня донька не проживає разом з позивачкою, а тому вона немає права на звернення до суду з даним позовом, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: довідкою про склад зареєстрованих осіб №7470 від 08.09.2020 року, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання Васильківської міської ради, відповідно до якої ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 . Згідно довідки Київського Фахового коледжу Ресторанного господарства Національного Університету Харчових Технологій № 684 від 29.01.2021 року ОСОБА_3 , є студенткою ІІ курсу денної форми навчання за спеціальністю - економіко-технологічного відділення спеціальності «Готельно-ресторанна справа», стипендію не отримує, в гуртожитку не проживає. Відповідачем не надано суду доказів про наявність у ОСОБА_3 іншого місця проживання.

Посилання в апеляційній скарзі на невідповідність позовної заяви ОСОБА_2 вимогам ст. 175 ЦПК України, так як в ній не зазначений ідентифікаційний код позивачки, дата її народження, адреса її електронної пошти, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача, з тим самими предметом спору і з тих самих підстав, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційноїінстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першоїінстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2021 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційноїінстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 червня 2021 року.

Головуючий: Судді: