Справа № 932/3050/21
Провадження № 2/201/2444/2021
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

31 травня 2021р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про визнання незаконним та скасування наказу № 48/СК від 17.12.2020р., -

В С Т А Н О В И Л А:

25.05.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про визнання незаконним та скасування наказу № 48/СК від 17.12.2020р.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Предметом заявлених позивачкою позовних вимог є визнання незаконним та скасування наказу № 48/СК від 17.12.2020р., виданого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про скасування декларації ДП 72.

В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначає, що наказ № 48/СК був виданий 17.12.2020р. з порушенням норм діючого законодавства, з посиланням на ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядок про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою КабМіну від 25.12.2015р. № 1127. Позивачка зазначає, що цей наказ не міг бути підставою для припинення права власності особи та здійснення державної реєстрації припинення права власності.

Звертаючись до суду з позовною заявою в порядку цивільного судочинства, позивачка посилається на положення ст.ст. 15-16 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Таким чином, з аналізу ст.ст. 16, 21 ЦК України та ст. 4 КАС України, можна дійти висновку, що особа може оскаржити в порядку цивільного судочинства правовий акт індивідуальної дії, якщо він (акт) порушує цивільна права (речове право) або інтереси особи, у відношенні якої виданий такий правовий акт індивідуальної дії.

Тобто характер правовідносин між особою, визначеною в акті та суб`єктом владних повноважень має бути приватно-правовим, тобто таким, що порушує майнове право особи, у відношенні якої винесений акт.

З поданих до позовної заяви документів вбачається, що право власності за позивачкою на домоволодіння (частину домоволодіння) по АДРЕСА_1 не було зареєстроване (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.03.2021р. (а.с.№9)) та рішення суду про визнання за позивачкою права власності на нерухоме майно в порядку поділу майна подружжя не винесено судом (по цивільній справі про поділ майна подружжя призначено експертизу та провадження у справі зупинене (а.с.№19-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що між сторонами виник саме публічно-правовий спір, оскільки відповідач здійснюючи публічно-владні управлінські функції виніс рішення, яке позивачка оскаржує. А отже, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Підводячи підсумок викладеному, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про визнання незаконним та скасування наказу № 48/СК від 17.12.2020р., оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачці, що вона має право звернутися з даним позовом в порядку адміністративного судочинства до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», ст. 16, 21 ЦК України, п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. ст. 260, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про визнання незаконним та скасування наказу № 48/СК від 17.12.2020р. відмовити.

Роз`яснити позивачці, що вона має право звернутися з даним позовом в порядку адміністративного судочинства до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.