КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/487/21
Провадження №2-о/319/37/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Мальованого В.О.,

при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,

за відсутністю осіб, що приймають участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків) , Мангушське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2021 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків), Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник зазначила, що ОСОБА_2 помер на тимчасово окупованій території України, тому у неї відсутні належні медичні документи, передбачені законодавством України, для реєстрації факту смерті батька. Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт смерті свого батька ОСОБА_2 в судовому порядку з метою державної реєстрації смерті особи.

Заявник ОСОБА_1 в п.2 заяви прохала проводити розгляд справи за її відсутності.

Представники заінтересованих осіб про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин, враховуючи положення ч.ч.1, 3 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з п.2 ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Частиною 2 статті 49ЦК України передбачено, що актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст.315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VІІ та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІ, місто Сніжне Донецької області визнане тимчасово окупованою територією.

З матеріалів справи випливає, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Сніжне Донецької області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що заявник є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Сніжне Донецької області 25 квітня 1998 року (актовий запис № 86 від 25 квітня 1998 року), та свідоцтвом про народження ОСОБА_5 (записи виконані російською мовою) ОСОБА_6 , згідно якої її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 "ячеславівна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується довідкою про смерть № 8 від 26 лютого 2021 року, виданим амбулаторією першої медичної допомоги №4 м. Сніжне, зміст якої підтверджує факт смерті останнього в результаті пухлинної інтоксикації; злоякісного новоутворення простати. Також, 26 лютого 2021 року відділом РАЦС Сніжнянського міського о управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки заявнику було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 .

Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється.

Місто Сніжне Донецької області відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція та на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, розпорядження КМУ від 02.12.2014 року №1275-р).

Разом з тим, судом, при наданні оцінки поданих заявником документів, як доказу, приймається до уваги, що хоча такі документи не є юридично дійсними, але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт смерті певної особи. Європейський суд з прав людини, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії», зазначає, що «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)».

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у томі числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій територій.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

За таких обставин, лікарське свідоцтво про смерть №8 та довідка про причину смерті № 8 від 26 лютого 2021 року, видані органом, що непідконтрольний державній владі України, є недійсними і не створюють правових наслідків, проте підтверджують факт смерті особи. Також суд враховує як доказ смерті ОСОБА_2 надане заявником свідоцтво про захоронення ОСОБА_2 , видане ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Заявник позбавлений можливості у встановленому законом порядку здійснити реєстрацію факту смерті особи, оскільки документи на підтвердження цих обставин видані на тимчасово окупованій території, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети.

Як було встановлено під час розгляду справи, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті особи .

Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту смерті ОСОБА_2 знайшла своє обґрунтоване доведення в ході судового розгляду, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 317, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Донецьк Донецької області, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 років внаслідок пухлинної інтоксикації; злоякісного новоутворення простати; місце смерті: Україна, Донецька область, м. Сніжне.

Рішення суду підлягає негайному виконанню та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків), юридична адреса: Донецька область, м. Бахмут, вул. Незалежності, буд. 62, ,

Заінтересована особа: Мангушське об"єднанне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, юридична адреса: 87400, Донецька область, смт. Мангуш, вул.Тітова, 72 а, .

Суддя: В.О.Мальований