КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/7844/20 Головуючий у 1-й інст. - Радзівіл А.Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5510/2021 Доповідач - Рубан С.М
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Садівничого об`єднання «Трудовик» в особі штатного працівника старшого електрика ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, стягнення моральної шкоди, постановлення окремої ухвали та зобов`язання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

1 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Садівничого об`єднання «Трудовик» в особі штатного працівника старшого електрика ОСОБА_2 в якому просить:

- визнати протиправними дії старшого електрика СО «Трудовик» ОСОБА_2, пов`язаних з самоправним відключенням електропостачання від садового будинку ОСОБА_1 в період дії карантину, під час суворої заборони законодавством припиняти електропостачання громадянам на період карантину, які порушили права ОСОБА_1 на споживання електроенергії та право власності, немайнові особисті права;

- стягнути з Садівничого об`єднання «Трудовик» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 100000 грн. та моральну шкоду в розмірі 170000 грн.

- постановити окрему ухвалу стосовно наявних порушень законодавства в діяльності СО «Трудовик», яке містить ознаки кримінального правопорушення, пов'язаного з відключенням садового будинку ОСОБА_1 в період дії карантину, під час суворої заборони законодавством припиняти електропостачання громадянам на період дії карантину;

- надіслати окрему ухвалу членам ради СО «Трудовик», які становлять керівний орган СО «Трудовик» між конференціями, і за повноваженнями повинні усунути виявлені судом порушення та запобігти їх повторенню;

- зобов`язати голову Ради СО Трудовик невідкладно, не пізніше наступного дня після постановлення окремої ухвали, оприлюднити повний текст окремої ухвали на офіційному сайті СО «Трудовик» та протягом двох років, з дати постановлення окремої ухвали, забезпечити його оприлюднення;

- зобов`язати голову Ради СО «Трудовик» невідкладно надати суду відповідь про вжиті Радою СО «Трудовик» заходи по усуненню виявленого судом порушення та запобіганню його поверненню;

- надіслати окрему ухвалу прокурору або органу досудового розслідування для приєднання їх до КП, відкритого за ухвалою від 03 листопада 2020 року слідчого судді Броварського міськрайонного суду Телепенько А.Д. у справі № 361/7428/20 про зобов`язання Броварської поліції відкрити КП за повідомленням позивача про незаконне відключення відповідачем, 21 жовтня 2020 року, садового будинку позивача від електропостачання та почати досудове розслідування.

10 лютого 2021 року позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- зобов'язати СО «Трудовик» забезпечити негайне поновлення порушеного права ОСОБА_1 , шляхом відновлення електропостачання до садового будинку за адресою: АДРЕСА_1, старшим електриком ОСОБА_2 ;

- заборонити СО «Трудовик» відключати електропостачання від садового будинку ОСОБА_1 з недодержанням (всупереч) вимог законодавства України, якими чітко та однозначно встановлено порядок та вимоги для відключення споживачів від електропостачання: без прийняття судом відповідного рішення про встановлення факту наявності у ОСОБА_1 невизнаного нею боргу за електроенергію (вимоги п.1.2.16 Правил); без вручення ОСОБА_1 особисто під розписку попередження про відключення від електропостачання, виданого відповідно до вимог аб. 2) п.7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених 14.03.2018 Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 312;

- зобов`язати голову Ради Киричук Ніну Миколаївну протягом 5-ти днів з дня проголошення рішення надати суду інформацію про стан виконання даного рішення на підставі та відповідно до норм права про негайне поновлення відповідачем порушеного права та відновлення стану, яке існувало до порушення права.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року, ОСОБА_1 безпосередньо до Київського апеляційного суду подала апеляційну скаргу.

Посилається на те, що старшим електриком ОСОБА_2 самоправно тричі відключено електропостачання від садового будинку ОСОБА_1 всупереч встановленого законом порядку та умов відключення споживачів від електропостачання.

Крім того, відповідач втретє не звертаючись до суду для встановлення факту наявності у позивача невизнаного боргу за електропостачання, як встановлено п.1.2.16.Приавил, свідомо порушив норми законодавства і позбавив права позивача, наданого аб.2 п.7.5. Правил, протягом десяти днів до відключення, сплати неіснуючого боргу , або звернутись до суду з позовом про захист прав споживачів.

03 листопада 2020 року слідчий суддя Броварського районного суду Телепенько А.Д. постановив ухвалу у справі №361/7428/20 про зобов`язання Броварської поліції відкрити кримінальне провадження за повідомленням позивача про незаконне відключення відповідачем 21 жовтня 2020 року, садового будинку позивача від електропостачання та почати досудове розслідування , що підтверджує факт вчинення 23 жовтня 2020 року старшим електриком відповідача ОСОБА_2 протиправних дій кримінального характеру шляхом безпідставного відключення садового будинку позивача від електропостачання.

Посилається на те, що посилання суду першої інстанції , що заходи забезпечення позову, які позивач просила вжити , не відповідають позовним вимогам , а таких як зобов'язання старшого електрика СО «Трудовик» негайно відновити електропостачання до її садового будинку та заборони відповідачу відключати садовий будинок позивача всупереч порядку та умов матеріального права , встановлених для відключення споживачів від електропостачання за невизнані борги: п.1.2.16., п.7.5 (ч.2), аб.4 п.7.11. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених 14.03.201 Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( НКРЕКП) № 312, суперечать ЦПК.

Представник Садівничого об'єднання «Трудовик» - Іванченко О.В. подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

Посилається на те, що садовий будинок ОСОБА_1 був від'єднаний СО «Трудовик» від ЛЕП в березні 2019 року на підставі заборгованості у значній сумі - понад 16 000 грн. Така підстава для відключення передбачена у якості такої санкції в рішенні Конференції СО «Трудовик». Повторне від`єднання будинку ОСОБА_1 від ЛЕП відбулось в липні 2019 року , у зв'язку з декількома виявленими порушеннями з сторони садовода, а саме: виявлено самовільне підключення до електромережі у сукупності з наявністю боргу, і крім того у сукупності з іншими виявленим порушеннями - втручанням в електролічильник, порушення пломби, самовільна заміна зареєстрованого опломбованого лічильника з показниками, за якими нарахована заборгованість в оплаті за спожиту електроенергію, на інший лічильник, без дотримання встановленого порядку його пломбування і прийняття на облік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Представник Садівничого об`єднання «Трудовик» - Іванченко О.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправними діяння СО «Трудовик» в особі штатного працівника старшого електрика ОСОБА_2 пов`язаних з самоправним відключенням електропостачання від садового будинку ОСОБА_1 в період дії карантину, які порушили право на споживання електроенергії та право власності, немайнові особисті права.

У поданій до суду заяві від 11 листопада 2020 року ОСОБА_1 просила забезпечити позов шляхом зобов`язання старшого електрика СО «Трудовик» ОСОБА_2 , який особисто порушив права позивачки, всупереч встановленого законом порядку та умов відключення споживачів від електропостачання, самоправно відключив електропостачання від належного ОСОБА_1 садового будинку. Та просила негайно поновити порушені права ОСОБА_1 шляхом відновлення електропостачання до садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити СО «Трудовик» відключати електропостачання від садового будинку ОСОБА_1 з недодержанням (всупереч) вимог законодавства, якими чітко та однозначно встановлено порядок та вимоги для відключення споживачів від електропостачання: без прийняття судом відповідного рішення про встановлення факту наявності у ОСОБА_1 невизнаного нею боргу за електроенергію (вимоги п.1.2.16 Правил); без вручення ОСОБА_1 особисто під розписку попередження про відключення від електропостачання.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, та повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

На підставі ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

забороною вчиняти певні дії;

встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що не застосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду і заходи повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

За правилом ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернулась із даним позовом до Садівничого об`єднання «Трудовик» в особі штатного працівника старшого електрика ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, стягнення моральної шкоди, постановлення окремої ухвали та зобов`язання вчинення дій.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Таким чином, виходячи іззмісту позовних вимог, а також з вимог заяви про забезпечення позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що запропонований заявником вид забезпечення позову фактично зводиться до вирішення спору по суті, а тому не може бути застосований судом, оскільки таке забезпечення не узгоджується з положеннями процесуального закону.

Оскільки предметом даного розгляду є заява про забезпечення позову, а нерішення по суті спору, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для постановлення окремої ухвали відносно СО «Трудовик», тому посилання в апеляційній скарзі на вказані обставини не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали суду.

Таким чином, висновки суду першої інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, доказам у справі надана належна правова оцінка.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотримання норм матеріального та процесуального права підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 травня 2021 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є