Справа № 674/1333/21
Провадження № 2/674/647/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е.

за участю секретаря Проценко Л.В.,

представника позивача Задорожної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці в порядку загального позовного провадження цивільну справу запозовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Дунаєвецький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 28.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №246573, таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що згідно постанови державного виконавця відкрито виконавче провадження №66802772, на підставі виконавчого напису від 28 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за №246573 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №1722343 від 08 лютого 2021 року на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» в загальній сумі 40681 грн. (яка складається з: 12000 - заборгованість за тілом кредиту, 28656 - заборгованість за відсотками та комісією, 25 грн - плата за вчинення виконавчого напису).

Зазначає, що у момент вчинення виконавчого напису 28 червня 2021 року були відсутні правові підстави для його виконання, оскільки вчинення виконавчого напису за кредитним договором взагалі не було передбачене чинним законодавством. Вказує, що кредитний договір №1722343 від 08 лютого 2021 року, на який посилається Відповідач, не був укладений у формі нотаріально посвідченої угоди. Тому вчинення виконавчого напису за таким правочином не передбачено Порядком №1172, тобто правові підстави для його вчинення станом на 28.06.2021 року відсутні.

Також, позивач наголошує, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано відсутність безспірності заборгованості, що суперечить Закону України "Про нотаріат". З огляду на вище зазначене, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 19 жовтня 2021 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04 листопада 2021 року було закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Задорожна О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву від 15.11.2021 про визнання позовних вимог, в якій визнав позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого за №246573 від 28 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню та просить стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн.

Представник Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. У вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду.

Приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №246573 від 28.06.2021 року стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором №1722343 від 08.02.2021 року за період з 20.06.2021 по 28.06.2021, що становить 40681 грн, яка складається з: 12000 - заборгованості за тілом кредиту, 28656 - заборгованості процентами, 25 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

Як вбачається зі змісту виконавчого напису, заборгованість виникла за кредитним договором №1722343 від 08.02.2021 року, у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 12000 грн. та в подальшому відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за вказаним кредитним договором, відповідно до договору факторингу №2106 від 21 червня 2021 року.

Кредитний договір ОСОБА_1 оформлений у вигляді оферти та нотаріального посвідчення не містить.

Постановою головного державного виконавця Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження №66802772, на підставі виконавчого напису винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем №246573.

Вважаючи вказаний напис таким, що не підлягає виконанню, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

При виборі норма права до спірних правовідносин, судом враховується наступне.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, згідно зі ст., ст.88 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок) регулює механізм вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічної правової думки дотримується і Верховний Суд у своїх постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц та постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року, у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтвердилась та обставина, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат», оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вимоги відповідача до позивача не були безспірними.

Відповідно до вимог частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведене вище, визнання відповідачем ТОВ «Фінансова компанія управління активами» позову до початку розгляду справу по суті, суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 із державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору в розмірі 454 грн.

Така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Дунаєвецький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського районного нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловчем, зареєстрований в реєстрі за №246573 про стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 40681 грн. за кредитним договором №1722343 від 08 лютого 2021.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 454 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 227 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , із державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 454 ( чотириста п`ятдесят чотири) грн. сплаченого ним згідно із квитанцією №15240 від 08.10.2021 року на р/р UA0022655, , банк отримувача: ГУК у Хмельницькій області Дунаєвецької МТГ 22030101.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , із державного бюджету 50 відсотків судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 227 ( двісті двадцять сім) грн. сплаченого ним згідно із квитанцією №15284 від 08.10.2021 року на р/р UA0022655, , банк отримувача: ГУК у Хмельницькій області Дунаєвецької МТГ 22030101.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 листопада 2021 року

Суддя Ю. Е. Шафікова