РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - Зосименко О.М.,

за участю секретаря - Ковальчук О.С.,

позивач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту реєстрації Житомирської міської ради про визнання не дійсною державну реєстрацію права власності на частину будинку,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Департамент реєстрації Житомирської міської ради в якому просив: поновити позивачу процесуальні строки на звернення до суду з даною позовною заявою внаслідок їхнього пропуску з поважних причин, визнати недійсною реєстрацію про право власності від 12.03.2016 року за номером 13702695 на підставі рішення Богунського районного суду міста Житомира по справі номер 295/14570/13-ц від 30.04.2015 року, ОСОБА_2 щодо виділення йому в натурі приміщення та господарські споруди житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: коридор 2-1 площею 4,9 кв.м., кухню 2-2 площею 7,8 кв.м., кімнату 2-3 площею 20,3 кв.м., кімнату 2-4 площею 19,8 кв.м.. сходову клітину 4-1 площею 2,3 кв.м., кімнату 4-2 площею 16,9 кв.м., літню кухню» В» з прибудовою (літера «в»), сарай літера Т», сарай літера «Д», вбиральню літера «У» ворота номер 2, огорожу 3,4,8 за необґрунтованістю.

В обґрунтування позову вказав, що 03 грудня 2019 року, позивач звернувся з письмовою заявою до центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради за адресою вул.. Михайлівська, буд. 4, м. Житомир про надання йому повної інформації на будинок АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки номер 191358396 сформованої 03.12.2019 року за змістом запису номер 13702695 від 12.03.2016 року вбачається, що відповідач 2 на підставі рішення Богунського районного суду міста Житомира від 30.04.2015 року по справі номер 295/14570/13-ц зареєстрував для ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , а саме: коридор 2-1 площею 4,9 кв.м., кухню 2-2 площею 7,8 кв.м., кімнату 2-3 площею 20,3 кв.м., кімнату 2-4 площею 19,8 кв.м.. сходову клітину 4-1 площею 2,3 кв.м. кімнату 4-2 площею 16,9 кв.м., літню кухню» В» з прибудовою (літера» в»), сарай літера Т», сарай літера «Д», вбиральню літера» У», ворота номер 2, огорожу номер 3,4,8.

Однак, згідно журналу судового засідання від 30.04.2015 року по справі номер 295/14570/13-ц за його змістом вбачається, що цього дня по даній справі оголошено перерву. Згідно кадастрового плану земельної ділянки :06:016:0008 господарські споруди літня кухня» В» з прибудовою (літера «в»), сарай літераТ», сарай літера`Д», ворота номер 2, огорожа 3,4,8 фактично розміщені на даній орендній земельній ділянці, яка не ввійшла в загальну площу зареєстровану за будинковолодінням, що підтверджено листом від 10.01.2006 року номер 25Я-5640-4 Виконавчого комітету Житомирської міської ради. Окрім того, згідно кадастрового плану земельної ділянки номер :06:016:0007 по АДРЕСА_1 яка увійшла в загальну площу зареєстровану за будинковолодінням на ній фактично розміщені господарські споруди сарай, гараж та вбиральня. Разом з цим, продовжуючи протиправні дії відповідач номер 2 зареєстрував для ОСОБА_2 коридор 2-1 площею 4-9 кв.м., кухню 2-2 (кладова кімната) площею 7.8 кв.м., кімнату 2-3 (коридор, кухня, ванна кімната) площею 20,3 кв.м., які є спільною сумісною власністю та з якої гр.. ОСОБА_2 повинно належати 13,7325 кв. метра житлової площі та 5,1225 кв. метра службових приміщень, а не 43 кв. м. Надалі продовжуючи протиправні дії, відповідач номер 2 , всупереч вимогам передбачених статтями 182, 331 Цивільного кодексу України , без належного на це виданого гр.. ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житлову кімнату 4-2 площею 16,9 кв. метра, сходову клітину 4-1 площею 2,3 кв. метра вчинив її реєстраційні дії за даною адресою.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 заперечив щодо позову, вказавши, що реєстраційну дію проведено на підставі судового рішення яке набрало законної сили.

В останнє судове засідання відповідачі не з`явилися, надійшов відзив на позов. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, додатково зауважив, що суд лише виділив в натурі відповідачу, а не визнав за ним право власності. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30.04.2015 року у справі №295/14570/13-ц а позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділення житлового будинку в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Житомирської міської ради, інспекції архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області про зобов`язання до вчинення дій, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виділення житлового будинку в натурі задоволено.

Виділено ОСОБА_2 в натурі приміщення та господарські споруди житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: коридор 2-1 площею 4,9 кв.м., кухню 2-2 площею 7,8 кв.м., кімнату 2-3 площею 20,3 кв.м., кімнату 2-4 площею 19,8 кв.м., сходову клітину 4-1 площею 2,3 кв.м., кімнату 4-2 площею 16,9 кв.м., літню кухню "В" з прибудовою (літера "в"), сарай літ. "Г", сарай літ. "Д", вбиральню літ. "У", ворота № 2, огорожу 3, огорожу 4, огорожу 8.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.12.2019р. (а.с.11) ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 43/100 житлового будинку АДРЕСА_1 з виділенням в натурі, а саме: коридор 2-1 площею 4,9 кв.м., кухню 2-2 площею 7,8 кв.м., кімнату 2-3 площею 20,3 кв.м., кімнату 2-4 площею 19,8 кв.м., сходову клітину 4-1 площею 2,3 кв.м., кімнату 4-2 площею 16,9 кв.м., літню кухню "В" з прибудовою (літера "в"), сарай літ. "Г", сарай літ. "Д", вбиральню літ. "У", ворота № 2, огорожу 3, огорожу 4, огорожу 8 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30.04.2015 року у справі №295/14570/13-ц.

Більш того, стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Встановивши, що позивач просить суд визнати недійсною реєстрацію права власності від 12.03.2016 року за номером 13702695, здійснену на підставі рішення Богунського районного суду міста Житомира по справі номер 295/14570/13-ц від 30.04.2015 року, щодо виділення ОСОБА_2 в натурі приміщень та господарських споруд житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: коридор 2-1 площею 4,9 кв.м., кухню 2-2 площею 7,8 кв.м., кімнату 2-3 площею 20,3 кв.м., кімнату 2-4 площею 19,8 кв.м.. сходову клітину 4-1 площею 2,3 кв.м., кімнату 4-2 площею 16,9 кв.м., літню кухню» В» з прибудовою (літера «в»), сарай літера Т», сарай літера «Д», вбиральню літера «У» ворота номер 2, огорожу 3,4,8, тобто позивач фактично не погоджується із судовим рішенням, яке набрало законної сили і оскаржує виділення відповідачу в натурі його частки у будинковолодінні, здійснене судом у справі295/14570/13-ц, суд дійшов висновку, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушених, на його думку прав, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 15, 16, ЦК України, ст. 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 13.05.2021 року.

Суддя О.М. Зосименко