Справа № 509/3340/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь скаргу божника ОСОБА_1 про визнання неправомірних дій державного виконавця та зобов`язати вчинити певні дії

в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог орган опіки ти піклування Таїровської селищної ради

про стягнення аліментів на утримання дитини;

про стягання додаткових витрат та утримання дитини;

про надання дозволу на оформлення дитини;

про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини без згоди супроводу батька та

зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Таїровської селищної ради про усунення перешкод, щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року боржник звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищевказаною скаргою, в обґрунтування своєї скарги боржник посилається на те, що з боку державного виконавця були допущені порушення норм виконавчого провадження, щодо відкриття виконавчого провадження на прийняття процесуальних рішень про стягнення виконавчого збору та витрат на виконавче провадження від 03 березня 2021 року та накладення арешту на кошти боржника від 24 березня 2021 року та зобов`язати державного виконавця скасувати вищевказані постанови.

Дослідивши скаргу та матеріали до неї, заслухавши пояснення учасників цивільного провадження суд, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так судом встановлено, що 05 листопада 2021 року Овідіопольським райсудом Одеської області було прийнято рішення згідно якого зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Таїровської селищної ради про усунення перешкод, щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною був задоволений та був встановлений порядок спілкування з дитиною та зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні з дитиною. Рішення суду в цій частині є дійсним.

03 березня 2021 року на підставі виконавчого листа №509/3340/17 виданого 26 лютого 2021 року Овідіопольським райсудом Одеської області та заяви стягувача було відкрито виконавче провадження №64691601.

03 березня 2021 року державним виконавцем в рамках даного виконавчого провадження була прийнята постанова про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 000 грн. та про стягнення витрат на виконавче провадження в розмірі 269 грн.

24 березня 2021 року державним виконавцем в рамках даного виконавчого провадження була прийнята постанова про накладення арешту на кошти боржника.

Боржник зазначив, що з її боку рішення суду виконується у добровільному порядку при цьому стягувач достовірно знаючи місце проживання боржника не повідомив про це державного виконавця. Під час судового розгляду було встановлено, що стягувач дійсно не зазначив фактичного місця проживання боржника, але доводи в частині добровільного виконання судового рішення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Боржник посилається, що державний виконавець в частині відкриття виконавчого провадження діяв неправомірно, державний виконавець відкрив виконавче провадження на підставі виконавчого листа та заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження та здійснення примусових дій. Під час відкриття виконавчого провадження державний виконавець не розглядає питання, щодо добровільного виконання судового рішення.

Боржник посилається на те, що державний виконавець передчасно прийняв рішення щодо стягнення виконавчого збору в розмірі 12 000 року. При відкритті виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний відповідно до ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» прийняти рішення про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 000 грн.

Боржник посилається на те, що державний виконавець зобов`язаний здійснити окремі дії під час виконавчого провадження. Дійсно з боку державного виконавця необхідно здійснювати окремі дії щодо примусового характеру під час виконавчого провадження не майнового характеру, але ці питання виходять за межі скарги боржника.

Боржник зазначив, що дитина не має бажання спілкуватися з батьком стягувачем по справі, дане питання підлягає розгляду в іншому порядку та не є предметом розгляду даної скарги.

Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що державний виконавець діє в рамках своїх повноважень відповідно до чинного законодавства, а тому скарга боржника ОСОБА_4 не знайшла свого обґрунтування, а тому підстав для зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії не має.

Керуючись ст.ст.258-261,447,451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_4 про визнання неправомірних дій державного виконавця та зобов`язати вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити зацікавленим особам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції в 15- денний строк з дня її проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.