Справа №:755/3900/14-ц
Провадження №: 6/755/662/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Марфіної Н. В.,

при секретарі Булгакової Є. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, ОСОБА_1 посилається на наступне, що 04 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва було ухвалено судове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі ј частини всіх доходів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.09.2014 року ОСОБА_1 отримала виконавчий лист для примусового виконання вищевказаного рішення суду та пред`явила його до відповідного відділу виконавчої служби. 28.02.2018 року нею було подана заява про повернення виконавчого документа стягувачу та втрачено при зміні місця проживання. Заявник вказує, що на даний момент у неї відсутній оригінал виконавчого документа, у зв`язку з чим заявник змушений звернутися до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документа для пред`явлення його до примусового виконання.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, разом з заявою звернувся з клопотанням про розгляд справи у його відсутність.

Заінтересована особа - в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином шляхом опублікування повідомлення на сайті суду про розгляд справи, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у заяві докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено п. 1 ч. 1. статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Судом встановлено, що 04 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 05 лютого 2014 року і до досягнення повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку..

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами відповідно до ч. 1 ст.18 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

26 вересня 2014 року представник ОСОБА_1 особисто отримала виконавчий лист, про що міститься відповідна відмітка у довідковому листі до справи.

Згідно інформації викладеної інформації у листі Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №47964040. Станом на 08.02.21 року вказане виконавче провадження закінчено на підставі п. 1 частини першої ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження» (02.03.2018 року винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно заяви стягувача без подальшого виконання виконавчого документа, претензій до боржника не має) та виконавче провадження передано в архів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись п 9, п. 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 260, 261, 354, 431, 433 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа №755/3900/14-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 26 вересня 2014 року, про ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 05 лютого 2014 року і до досягнення повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я :