Справа № 310/9888/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 травня 2021 року м.Бердянськ

Бердянськийміськрайонний суд Запорізькоїобластіускладі:

головуючогосудді - Білоусової О.М.,

за участі секретаря судового засідання - Зозулі В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельнучастку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду ізпозовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати за ним право на 1/2 частку спадщини, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_3 , яка складається з права на земельну частку (пай), виданого члену КСП «Батьківщина», село Берестове Бердянського району Запорізькоїобласті, розміром 7,495 в умовних кадастрових гектарах.

У позові ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер йогодід ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, розташованих у КСП «Батьківщина» Берестовської сільської ради, Бердянського району Запорізької області, які належали йому на підставі Державних актів на право власності на землю; права на земельнучастку (пай), виданого члену КСП «Батьківщина», село Берестове Бердянського району Запорізькоїобласті, розміром 7,495 в умовних кадастрових гектарах; житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав йому на підставі свідоцтва про право власності; грошових коштів у розмірі 4300,39 грн. Відповідно до Договору проподіл спадкового майна від 13 травня 2013 року, спадкоємці ОСОБА_4 - його сини: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розділили вищевказане спадкове майно у вигляді земельних ділянок, житлового будинку та грошових коштів та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадкове майно ОСОБА_4 у вигляді вищевказаного права на земельну частку (пай) у розмірі 7,495 в умовних кадастрових гектарах не було поділено між спадкоємцями згідно зазначеного Договору про поділ спадкового майна.

Також, позивач зазначає, що у 2019 роційого дядько - відповідач ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадщини у вигляді вищевказаного права на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_4 . Натомість, батько позивача ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на спадщину у вигляді вищевказаного права на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_4 за життя не отримав.

Оформити спадщину позивач не зміг, оскільки, 10 травня 2017 року державний нотаріус Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Авраменко С.В. прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якоїпозивачувідмовлено у видачісвідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельнучастку (пай) у зв`язкуізтим, щопред`явленийСертифікат на право на земельнучастку (пай) виданий не на ім`я батька позивача, а на ім`яйогодіда - ОСОБА_4 .

Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, був сповіщений про дату розгляду справи належним чином. В заяві від 23.12.2020 просив позов розглянути за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.114).

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був дідом позивача - ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на нерухоме майно у вигляді: 1.Земельних ділянок, розташованих у КСП «Батьківщина» Берестовської сільської ради, Бердянського району Запорізької області, які належали йому на підставі Державних актів на право власності на землю; 2.Права на земельнучастку (пай), виданого члену КСП «Батьківщина», село Берестове Бердянського району Запорізької області, розміром 7,495 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельнучастку (пай); 3.Житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав йому на підставі свідоцтва про право власності; 4.Грошових коштів у розмірі 4 300,39 грн.

Відповідно до Договору про поділ спадкового майна від 13 травня 2013 року, спадкоємці ОСОБА_4 - ОСОБА_2 (дядькопозивача) та ОСОБА_3 (батькопозивача), які були єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , розділили вищевказане спадкове майно після його смерті у вигляді земельних ділянок, житлового будинку та грошових коштів та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7).

Право на земельну частку (пай) у розмірі 7,495 в умовних кадастрових гектарах між спадкоємцями згідно зазначеного Договору про поділспадкового майна поділено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батькопозивача - ОСОБА_3 , який за життя не отримавсвідоцтва про право на спадщину за законом на спадщину у виглядівищевказаного права на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_4 (а.с.11).

Після смерті батька, в установлений Законом строк позивач подав до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївсько області заяву про прийняття спадщини. Іншим спадкоємцем є дружина померлого (матипозивача) - ОСОБА_5 , яка відмовилась від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву (а.с.82).

10 травня 2017 року державний нотаріус Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Авраменко С.В. прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у зв`язку із тим, що пред`явлений Сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий не на ім`яйого батька - ОСОБА_3 , а на ім`я його діда - ОСОБА_4 (а.с.13).

12 вересня 2017 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яку у вигляді спадщини після смерті діда отримав його батько у 2013 році відповідно до вищевказаного договору про поділ спадкового майна.

14 червня 2019 року дядько позивача - ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадщину у вигляді вищевказаного права на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_4 .

Судом було витребувано з Бердянської районної державної нотаріальної контори Запорізької області інформацію про осіб, які звернулись із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до відповіді з нотаріальної контори, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулись його діти - сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.101-103).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриттяспадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що батько позивача - ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті діда позивача - ОСОБА_4 і до складу спадщини входило, середіншого, вищезазначене право діда на земельну частку (пай). Відповідно, це право батько позивача успадкував. Як вказано вище, дядько позивача ОСОБА_2 14 червня 2019 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадщину, що складається з вищевказаного права на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_4 .

Відповідно, батько позивача успадкував іншу 1/2 частку спадщину, що складається з вищевказаного права на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_4 . Дане право перейшло в порядку спадкування після смерті батька до позивача.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторісвідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, передбачає право кожної фізичної або юридичної особи безперешкодно володіти своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені і в ч.4 ст.41 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З огляду на наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , реалізація його права на прийняття спадщини вбачається можливою в судовому порядку шляхом визнання за ним права на спадщину ОСОБА_3 .

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки, всі викладені в позовній заяві ОСОБА_1 факти знайшли своє підтвердження та доведені належними та допустимим доказами, його позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В АЛ И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельнучастку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на 1/2 частку спадщини ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка складається з права на земельну частку (пай), виданого члену КСП «Батьківщина», село БерестовеБердянського району Запорізькоїобласті, розміром 7,495 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельнучастку (пай) серії ЗП №0183297, виданого Бердянською районною державною адміністрацієюЗапорізькоїобласті 20 березня 1997 року на підставі рішення Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 17 березня 1997 року №84, та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20 травня 1997 року за №7615. Розмір земельної ділянки 1,1270 в умовних кадастрових гектарах.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Білоусова