Справа № 265/7103/20
Провадження № 2/265/327/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Вакуленко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого в шлюбі майна, визначення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 . В обґрунтування позову посилається на те, що 4 вересня 2004 року він та відповідачка зареєстрували шлюб, актовий запис № 527. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 30.09.2020 року шлюб розірвано.

В період шлюбу їх родина він та відповідачка за спільно нажиті кошти купили чотирьохкімнатну квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу даної квартири було укладено 30.08.2011 року та посвідчено приватним нотаріусом Скалун Р.В. за реєстраційним № 2786. Покупцем за цим договором вказана ОСОБА_2 . В цій квартирі він мешкає з відповідачкою з моменту її придбання та до цього часу.

Оскільки придбана в період шлюбу квартира АДРЕСА_2 належить йому та відповідачці на праві спільної сумісної власності, то вона підлягає розподілу шляхом визнання за ним та відповідачкою права власності на 1/2 частини за кожним. З посиланням на ст.ст.60,63,66,69,70,71 СК України просить розділити спільне нажите майно визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Також з посиланням на ст. 358 ЦК України, яка визначає здійснення права спільної часткової власності, просить визначити порядок користування квартирою, яка складається з чотирьох ізольованих кімнат, а саме: виділити ОСОБА_1 в користування кімнату 6 площею 8,1 кв.м. та кімнату 7 площею 17,4 кв.м. загальною площею 25,5 кв.м., ОСОБА_2 виділити в користування кімнату 2 площею 12,5 кв.м. та кімнату 3 площею 12,2 кв.м. загальною площею 24,7 кв.м. Приміщення: кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор залишити в спільному користуванні.

У судове засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Маросін М.О. не з`явилися, надали заяву з проханням розглянути справу без їх участі, просили суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суду пояснила, що між нею, позивачем та дітьми склався саме такий порядок користування квартирою. Не заперечувала проти визначення такого порядку користування квартиру та розподілу квартири шляхом визнання права власності за позивачем та нею по 1/2 частини квартири.

Ухвалою суду від 09.11.2021 року відкрито провадження по даній цивільні справі.

Вислухавши відповідачку, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 4 вересня 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, актовий запис № 527.

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 30.09.2020 року шлюб розірвано.

В період шлюбу 30.08.2011 року позивачем та відповідачкою за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу, реєстраційний номер 2786, придбано квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.ст. 60,70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи вищевикладені норми права, визнання відповідачкою позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку про обґрунтованість позову в цій частині, внаслідок чого суд задовольняє позов ОСОБА_1 та визнає за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 право власності по 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 за кожним.

Відповідно до ст. 358 ЦК України 1. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

2. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

3. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-1500цс15 від 17 лютого 2016 року і підстав для відступлення від неї колегія суддів не знаходить.

Враховуючи, що між сторонами вже склався порядок користування квартирою АДРЕСА_2 , який запропонований позивачем в позові, а також вищевикладені норми права, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визначення порядку користування квартирою, який зазначений в позові, що не буде змінювати розміром часток співвласників у праві власності на спільне майно та не порушує права позивача та відповідачки як власників квартири.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого в шлюбі майна, визначення порядку користування квартирою, задовольнити.

В порядку розділу спільно нажитого в період шлюбу майна визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_2 , при якому виділити ОСОБА_1 в користування кімнату 6 площею 8,1 кв.м. та кімнату 7 площею 17,4 кв.м. загальною площею 25,5 кв.м., ОСОБА_2 виділити в користування кімнату 2 площею 12,5 кв.м. та кімнату 3 площею 12,2 кв.м. загальною площею 24,7 кв.м. Приміщення: кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор залишити в спільному користуванні.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

представник позивача адвокат Маросін Михайло Олександрович, адреса: АДРЕСА_4 ;

відповідачка ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Повне рішення складено 14 травня 2021 року.

Суддя О.О. Костромітіна