П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року місто Київ

справа № 759/18334/20

провадження №22-ц/824/6205/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 14 грудня 2020 року, ухвалене у складі судді Шум Л.М.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 20 червня 2011 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 3000 грн.

Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого ліміту.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Станом на 16 вересня 2020 року відповідач має заборгованість в сумі 13804 грн.38 коп., з яких: 4353 грн.91 коп. в тому числі 4353 грн.91 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1521 грн.24 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 7929 грн.23 коп. нарахована пеня.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14 грудня 2020 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі

В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Зокрема, посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення суду не враховано, що відповідачем не заявлялись позовні вимоги про визнання вказаного кредитного договору недійсним або нікчемним; 20 червня 2011 року відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано картку № НОМЕР_1 , яка в подальшому перевипускалась; на картку було встановлено кредитний ліміт в розмірі 3000 грн.; із розрахунку заборгованості та виписки по рахунку прослідковується, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував щомісячний платіж, а тому заборгованість за тілом кредиту і стала простроченою. Виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Суд першої інстанції не дослідив належним чином наданий позивачем розрахунок заборгованості та виписку по картковому рахунку, не спростував належним чином викладені банком доводи по суті заявлених у цій справі вимог. Відповідачем у справі не спростовано розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту, доводів позивача що отримання, використання, в тому числі і погашення кредитних коштів.

Крім того, апелянт посилається на те, що 20 червня 2011 року відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в який зазначено: базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5% на місяць); порядок нарахування пені. Відсутність підпису відповідача на Умовах та Правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з істотними умовами договору, оскільки відповідач разом з Анкетою-заявою підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій сторони, зокрема, погодили розмір пені за порушення зобов`язання.

Щодо заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, то в цій частині апелянт зазначає про те, що якщо суд не взяв до уваги Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку, то суд повинен був стягнути відсотки за ставкою 3% річних згідно ст.625 ЦК України. Заборгованість по відсоткам за ставкою 3% річних за період з 1 листопада 2019 року по 16 вересня 2020 року становить 115 грн.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористався.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит з кредитним лімітом, шляхом підписання анкети-заяви від 20 червня 2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 16 вересня 2020 року становить 13804 грн.38 коп., з яких: 00,00 грн.- тіло кредиту; 4353 грн.91 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 00,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 1521 грн.24 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, нарахована пеня - 7929 грн.23 коп., 00,00 - нарахована комісія.

Крім того, судом установлено, що в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Прави надання банківських послуг у Приватбанку, яку підписав відповідач, процетна ставка не зазначена. У цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження конкретних запропонованих відповідачу Умов та Правил банківських послуг, в заяві відсутні домовленості про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, - надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлено що укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують цих обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені, так як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не має заборгованості за поточним тілом кредиту, в той час як сума заборгованості за простроченим тілом кредиту складає 4353 грн.91 коп. Розрахунку заборгованості про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за тілом кредиту матеріали справи не містять, розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту, за процентами, пенею та штрафами також не обґрунтовані.

Проте, з такими висновками суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Установлено, що 20 червня 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачем ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Зі змісту анкети - заяви вбачається, що відповідач виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна».

Згідно виписки по рахунку, який долучений позивачем до позовної заяви, відповідач користувався карткою, здійснював оплату вартості товарів і послуг, здійснював перерахування коштів зі свого рахунку на рахунки інших осіб, поповнював свій рахунок, останнє поповнення проведено у травні 2018 року (а.с. 49-55).

Разом з тим, слід зазначити, що анкета - заява не містить інформації щодо погодженої між сторонами процентної ставки за відсотками нарахованими на прострочений кредит, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% для картки «Універсальна», 84,0% для картки «Універсальна Голд», а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін. Спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти). Визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. А за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, інформація щодо розміру та порядку нарахування яких міститься в Умова та Правилах, що почали діяти з 1 березня 2019 року, а також неустойку у вигляді пені нарахованої за порушення зобов`язання.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги про стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит та неустойку у вигляді пені , в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості за договором від 20 червня 2011 року, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови щодо сплати процентів нарахованих на прострочений кредит, а також відповідальності у вигляді неустойки у зазначених у цьому документі, що доданий банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Відтак відсутні підстави вважати, що на момент укладення договору 20 червня 2011 року сторони погодили умови щодо розміру та порядку нарахування відсотків нарахованими на прострочений кредит на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, у розмірі більшому ніж передбачено цією статтею, а також відповідальність позичальника за невиконання зобов`язань у розмірах, зазначених у позові.

У постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами. У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала на мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливість використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків, щодо умов договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки, надані банком Витяг з Умов та правил, а також Тарифи Банку, що зазначені у довідці, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» відсотків, нарахованих на прострочений кредит, у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, у розмірі 86,4% або 84%, а також неустойки у вигляді пені, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині, через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті у анкеті-заяві від 20 червня 2011 року, є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що разом з анкетою - заявою ОСОБА_1 була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка містить умови щодо розмірів та порядку нарахування процентної ставки та пені за порушення зобов`язання, на що суд першої інстанції уваги не звернув, не заслуговують на увагу, оскільки довідка не містить прізвища особи, яка її підписала. За таких обставин відсутні підстави вважати, що в момент укладення договору з відповідачем були погоджені умови договору щодо вартості кредиту та щодо відповідальності позичальника.

Сам по собі факт користування відповідачем грошовими коштами, погашення відповідачем заборгованості не дає підстав уважати, що з відповідачем погоджені розмір відсотків нарахованих на прострочений кредит, порядок їх нарахування, а також порядок нарахування та розмір пені, а тому доводи апеляційної скарги в тій частині, що позичальник, здійснюючи погашення заборгованості, тим самим висловив свою згоду з запропонованими банком умовами, є безпідставними, і не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості по відсоткам та неустойки у вигляді пені.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, виходячи з наступного.

З обставин справи слідує, що відповідач ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, не заперечував факт отримання грошових коштів на відкритий на його ім`я картковий рахунок, а також не заперечував факт користування ним грошовими коштами за допомогою картки.

Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яки суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підтвердження доводів позовної заяви позивач надав підписану сторонами анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 20 червня 2011 року, розрахунок заборгованості за кредитом станом на 16 вересня 2020 року, виписку по рахунку станом на 18 вересня 2020 року, в яких відображені суми кредитних коштів, що витрачені клієнтом, та суми коштів, що внесені клієнтом, на погашення заборгованості.

Заборгованість ОСОБА_1 за простроченим тілом кредиту становить 4353 грн. 91 коп.

З боку відповідача не спростовано факт наявності заборгованості по тілу кредиту в зазначеному розмірі.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом, якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту є помилковим, не відповідає встановленим обставинам, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 4353 грн.91 коп. - заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі, пропорційно до задоволених позовних вимог, 1657 грн.43 коп. (2102 грн. + 3153 грн.) х 31.54% ( 4353,91 грн. х100% : 13804,38 грн.) : 100%) .

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 14 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту скасувати і в цій частині ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, , рахунок № НОМЕР_3 , МФО № 305299) заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № б/н від 20 червня 2011 року в сумі 4353 грн.91 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, , рахунок № НОМЕР_3 , МФО №305299) витрати по сплаті судового збору в сумі 1657 грн.43 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус