Справа № 654/3020/20
Провадження №2/654/159/2021
15 квітня 2021 року Голопристанський районний суд Херсонської області
у складі: головуючого судді Данилевського М.А.,
за участі секретаря Діденко В.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки в натурі, -
у с т а н о в и в:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , через свого представника, звернулися до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивача по справі на підставі правовстановлюючих документів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить 57/100 часток житлового будинку з надвідними та побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Співвласником вказаного житлового будинку є ОСОБА_4 .
На теперішній час у позивачів виникла нагальна потреба у продажу частки вказаного будинку, який належить їм на праві приватної власності. Для оформлення вказаної угоди необхідно присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, на якій розташована частка житлового будинку, яка належить позивачам. Щоб присвоїти кадастровий номер необхідно виділити в натурі частку позивачів. Домоволодіння фактично розділено в натурі, житловий будинок має два входи, житлові приміщення співвласників ізольовані одне від одного, земельні ділянки також розділені та огороджені.
Таким чином, фактичний виділ часток, який вже відбувся, необхідно закріпити юридично, що неможливо зробити за відсутності власника другої частки домоволодіння, тому позивачі і звернулися до суду з даним позовом. Просили виділити в натурі майно, що належить їм на праві спільної часткової власності, а саме 57/100 часток житлового будинку з надвірними та побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала.
Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Виходячи з наведеного, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.1993, зареєстрованого в реєстрі за №2-719, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є спадкоємицями після смерті ОСОБА_6 , а саме на спадкове майно 57/100 житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.01.2011, після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцем є її син ОСОБА_2 . Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з: 57/200 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд до неї, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8).
Відповідно до технічного паспорту від 20.08.2020 інвентаризаційна справа № 1222/1232, реєстраційний номер: 1222/53, власниками житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є:
- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - 50/100 часток;
- ОСОБА_4 - 47/100 часток.
Відповідно до висновку експерта № 17/21 від 01.03.2021 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, встановлено, що реальний виділ в натурі 50/100 частин домобудівлі з надвірними будівлями та спорудами, розташованої по АДРЕСА_1 , при окремому використанні в якості житлового будинку, не порушує права суміжних землекористувачів та співмешканців, відповідає архітектурним, пожежним, санітарним та екологічним нормам статусу житлового будинку, придатний для постійного проживання людей, а тому виділ можливий.
Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Норми ст.ст.317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Частиною 1ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Системний та логічний аналіз наведених норми дає підстави для висновку, що кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своєї частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється.
Верховний Суд України у абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 підкреслює, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
При цьому, відповідно до п.п. «а» п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності`тап.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.
Оскільки, учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги висновок експертизи, суд приходить до висновку про наявність підстав для виділу в натурі належні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 50/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.12,81,89,141,263-265, 280 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки в натурі - задовольнити.
Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, належні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 50/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.04.2021.

Суддя М. А. Данилевський