Справа № 587/586/17
Провадження 2-р/587/3/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2021 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши заяву третьої особи ФОП ОСОБА_1 про роз`яснення протокольної ухвали Сумського районного суду Сумської області від 13 березня 2017 року у справі № 587/586/17 про прийняття до розгляду уточненої позовної заяви від 14 липня 2017 року,
10 березня 2017 року до Сумського районного суду Сумської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області, ОСОБА_3 , 3-ті особи: ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «Координат-БС» про визнання недійсною приватизацію земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відповідно до якого просить суд визнати недійсними рішення Великочернеччинської сільради від 14 липня 2016 р. про затвердження технічної документації із землеустрою та наданні у власність відповідачу земельну ділянку площею 0,0291 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель та земельну ділянку площею 0,0885 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 , та здійснену державним реєстратором 26.07.2016 р. державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - зазначених вище земельних ділянок на ім`я відповідача ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 ; усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,003 га для будівництва та обслуговуваного будинку та господарчих будівель та 0,020 га для ведення особистого селянського господарства, зобов`язавши відповідача знести самовільно побудовані будівлі, а саме - прибудову до його літньої кухні на земельній ділянці загального користування та навіс довжиною до 15 м, побудований впритул до його гаража з боку городу, а в разі невиконання в добровільному порядку, знести самочинні будівлі за рахунок відповідача ОСОБА_3
06 квітня 2021 року третя особа ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз`яснення протокольної ухвали суду.
Подану заяву обґрунтовує тим, що протокольною ухвалою за заявою позивача ОСОБА_2 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву від 14 липня 2017 року, в якій він заявляє наступні вимоги:
1.Визнати недійсним рішення Великочернеччинської сільської ради від 14 липня 2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою та наданні у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0291 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель та земельної ділянки площею 0,0885 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_2 ;
2.Визнати недійсними здійснену державним реєстратором 26.07.2016 р. державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку площею 0,0291 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель за адресою АДРЕСА_1 ;
3.Визнати недійсними здійснену державним реєстратором 26.07.2016 р. державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку, площею 0,0885 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 .
Крім того, зазначив, що судовий збір позивачем сплачено тільки за дві позовні вимоги, всупереч ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у відповідності з якою якщо в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру окремо.
Посилаючись на ч. 1 ст. 271 ЦПК України, третя особа ОСОБА_1 просив роз`яснити протокольну ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 13 березня 2017 року у справі № 587/586/17 про прийняття до розгляду уточненої позовної заяви від 14.07.2017 року, вказавши, яка з трьох позовних вимог заявлених в уточненій позовній заяві ОСОБА_2 є предметом розгляду у справі № 587/586/17, оскільки судовий збір сплачено, на його думку, лише за дві позовні вимоги.
Розглянувши вищезазначене клопотання представника відповідача, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на 2017 рік, позивачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру по 640 грн. за кожну (том 1, ар. с.2,3).
14 липня 2017 року, користуючись своїм правом збільшувати або зменшувати позовні вимоги, позивач ОСОБА_2 подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив визнати недійсним: рішення Великочернеччинської сільської ради від 14 липня 2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою та наданні у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0291га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель та земельної ділянки площею 0,0885га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 та здійснену державним реєстратором 26.07.2016р. державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - зазначених вище земельних ділянок на ім`я ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 (том 1, ар.с.50-53).
У судовому засіданні, яке відбулось 14 липня 2017 року, суд постановив протокольну ухвалу з занесенням до протоколу судового засідання про задоволення клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи уточнену позовну заяву ОСОБА_2 , повторно витребував технічну документацію з Управління Держгеокадастру у Сумському районі та у зв`язку з неявкою інших сторін по справі відклав розгляд справи на 06.09.2017 р. на 14-00 год. (том 1, а.с.58).
У відповідності з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
У відповідності з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
3. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.( ч. 6 ст. 141 ЦПК).
У відповідності з ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання розподілу між сторонами судових витрат, а у відповідності з п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд в резолютивній частині рішення має зазначити про розподіл судових витрат.
У відповідності з ч. 3, 4 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» (Judgment in the Case of Kreuz v. Poland) суд зазначив, що судовий збір не може порушувати або обмежувати право особи на звернення до суду. Крім того, суд зазначив, що дозвіл заявникові продовжувати підтримку свого позову на початковій стадії судового провадження не завадив би судам стягти судові збори пізніше.
Аналогічне положення міститься і в українському цивільному процесуальному законодавстві, яке передбачає можливість стягнення судового збору в належному розмірі як при зверненні до суду, так і при постановленні судового рішення по справі.
В частині вимог заяви щодо роз`яснення рішення суду слід зазначити наступне.
У відповідності з ст. 271 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, для державного виконавця або приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.
Частиною другою статті 271 ЦПК України встановлено умови, за яких судове рішення може бути роз`яснено: подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Згідно роз`яснень, що містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
В силу зазначеної норми процесуального права роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.
Суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.
У ухвалі від 01.08.2019 у справі № 667/7960/14-ц Верховний Суд зазначив, що зі змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.
Касаційний цивільний суд вказав, що тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Оскільки протокольна ухвала Сумського районного суду від 14 липня 2017 року, щодо роз`яснення якої ставиться заявником питання, не відноситься до рішень, до яких може застосовуватися процедура роз`яснення, передбачена статтею 271 ЦПК України, то зазначена ухвала не може бути об`єктом роз`яснення.
За таких обставин суд не вбачає підстав для постановлення ухвали про роз`яснення ухвали суду, а тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви третьої особи ФОП ОСОБА_1 про роз`яснення протокольної ухвали Сумського районного суду Сумської області від 14 липня 2017 року.
Керуючись ст.ст. 271, 259, 353 ЦПК України, суд
Відмовити в задоволенні заяви третьої особи ФОП ОСОБА_1 про роз`яснення протокольної ухвали Сумського районного суду Сумської області від 13 березня 2017 року у справі № 587/586/17 про прийняття до розгляду уточненої позовної заяви від 14 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області, Реєстраційної служби Сумського районного управління юстиції Сумської області, ОСОБА_3 , треті особи: ТОВ «Координат-БС», ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсною приватизацію земельної ділянки.
Дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.
Суддя О.А.Степаненко