провадження 2-р/201/42/21
УХВАЛА

12 травня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до державного реєстратора Гречнєвої Наталії Василівни Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області і ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 жовтня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідачів державного реєстратора Гречнєвої Н.В. КП «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області і ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, стягнення судових витрат.

По справі ухвалено рішення суду, а також постановлялися різні судові рішення.

ОСОБА_1 21 квітня 2021 року звернувся до суду з заявою про роз`яснення судового рішення.

Частиною 3 статті 271 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

Частиною 2 ст. 435 ЦПК України визначено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. З урахуванням зазначеного суд вважає можливим розглядати вказані питання за відсутності цих осіб.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, що визначає п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Перевіривши матеріали справи та заяви про роз`яснення судового рішення та зміну способу виконання рішення суду, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає її обґрунтованою і підлягаючою задоволенню. При цьому виходить з наступних підстав.

Судом установлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 31 січня 2020 року позовну заяву задоволено, а саме: визнано протиправним та скасувано рішення державного реєстратора Гречнєвої Наталії Василівни Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_3 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 23.8 кв. м., житловою площею 13.7 кв. м., з описом: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1-1 прибудова, № 1-2, огорожа, хвіртка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності номер запису про право власності: 27123654 від 16 липня 2018 року 12:53:51, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором Гречнєвою Наталією Василівною Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні зміни і записи. Стягнуто з ОСОБА_4 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати при подачі позову в сумі по 352 грн. 40 коп. з кожного відповідача, а всього 704 грн. 80 коп..

Отже справу було розглянуто в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вказане вище рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 382 КК України «Невиконання судового рішення передбачено, що умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Отже зазначеними рішеннями суду встановлено і не потребує доказування те, що це рішення припиняє реєстрацію права приватної власності ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 23.8 кв. м., житловою площею 13.7 кв. м., з описом: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1-1 прибудова, № 1-2, огорожа, хвіртка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; є підставою для проведення реєстраційних дій та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно всіх необхідних змін і записів для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 23.8 кв. м., житловою площею 13.7 кв. м., з описом: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1-1 прибудова, № 1-2, огорожа, хвіртка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, зокрема, для закриття розділу 101 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 23.8 кв. м., житловою площею 13.7 кв. м., з описом: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1-1 прибудова, № 1-2, огорожа, хвіртка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, для скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності номер запису про право власності: 27123654 від 16 липня 2018 року 12:53:51, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором Гречнєвою Наталією Василівною Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, для внесення запису про скасування вказаної державної реєстрації прав, для внесення запису про скасування рішення державного реєстратора Гречнєвої Наталії Василівни Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_3 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 23.8 кв. м., житловою площею 13.7 кв. м., з описом: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1-1 прибудова, № 1-2, огорожа, хвіртка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, а отже це рішення повинно бути виконаним шляхом передбаченим законодавством України.

Пунктом 21 постанови № 14 пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК (1618-15) роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

З огляду на те, що держава має забезпечити реальне виконання рішення суду, а також відсутність іншого способу реалізувати право позивача на виконання рішення суду, суд вважає за необхідне відповідну заяву задовольнити.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що є передбачені законом підстави для задоволення цієї заяви та вона підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги можливі заперечення інших учасників по справі стосовно задоволення зазначеної вище заяви, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та об`єктивно нічим не підтверджені.

Таким чином суд приходить до висновку, що заява про роз`яснення судового рішення обґрунтована і на час розгляду заяви є передбачені законом підстави для її задоволення, а тому суд вважає за необхідне її задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 124, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 7, 13, 89, 258-261, 271, 353, 354, 435 ЦПК України, ст. ст. 26, 27 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення - задовольнити.

Роз`яснити, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2020 року:

-припиняє реєстрацію права приватної власності ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 23.8 кв. м., житловою площею 13.7 кв. м., з описом: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1-1 прибудова, № 1-2, огорожа, хвіртка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101;

-є підставою для проведення реєстраційних дій та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно всіх необхідних змін і записів для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 23.8 кв. м., житловою площею 13.7 кв. м., з описом: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1-1 прибудова, № 1-2, огорожа, хвіртка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, зокрема, для закриття розділу 101 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 23.8 кв. м., житловою площею 13.7 кв. м., з описом: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1-1 прибудова, № 1-2, огорожа, хвіртка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, для скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності номер запису про право власності: 27123654 від 16 липня 2018 року 12:53:51, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором Гречнєвою Наталією Василівною Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, для внесення запису про скасування вказаної державної реєстрації прав, для внесення запису про скасування рішення державного реєстратора Гречнєвої Наталії Василівни Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42148613 від 20 липня 2018 року 09:24:40, про реєстрацію за ОСОБА_3 права приватної власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 23.8 кв. м., житловою площею 13.7 кв. м., з описом: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1-1 прибудова, № 1-2, огорожа, хвіртка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101

Ухвала набрала законної сили 12 травня 2021 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.А. Антонюк