Справа №351/714/21
Номер провадження №2/351/446/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Том`юк С.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Снятинської міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , Снятинської міської ради про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 належить житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи, а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Правовстановлюючий документ відсутній.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивачки ОСОБА_2 .

Спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами стала позивачка, оскільки відповідач ОСОБА_2 на спадщину не претендує. Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинковолодіння відсутній державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просив розглядати за її відсутності.

Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти позову не заперечує.

Представник відповідача Снятинської міської ради, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за відсутності їхнього представника, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_3 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_3 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_3 , слідує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 06.08.1967 р., зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_5 » присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » .

З довідки від 12.04.2021 р. №495/02-12, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав с. Завалля, Снятинського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за № 74/2007 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №103 від 14.02.2006 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки с. Завалля, Снятинського району, Івано-Франківської області. Заяв від інших спадкоємців не надходило.

З довідки від 14.04.2021 р. №525/01-09, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживав с. Завалля, Снятинського району, Івано-Франківської області, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №64291125 від 09.04.2021 р. спадкова справа не заведена.

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці с.Завалля, Снятинського району, Івано-Франківської області, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємець не надала правовстановлюючий документ на вище згаданий житловий будинок, який підтверджував би підтверджував право власності спадкодавця на вищезгаданий будинок.

З довідки від 29.03.2021 р. №103-15, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, слідує, що станом на 15.04.1991 р. згідно погосподарської книги №11 особовий рахунок № НОМЕР_4 господарство, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , відносилося до «колгоспного двору», в якому були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 а/з №13 від 15.07.1999 р., підстава свідоцтво про смерть НОМЕР_5 , окрім померлого були зареєстровані дружина ОСОБА_1 , 1949 р.н., син ОСОБА_3 , 1969 р.н., син ОСОБА_3 , 1975 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 а/з №13 від 14.07.2007 р., підстава свідоцтво про смерть НОМЕР_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мана відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський