УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/684/21

Номер провадження 2-о/495/68/2021

20 квітня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

При зверненні до суду ОСОБА_1 подав до канцелярії заяву про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS повідомлення, яка була схвалена судом та зазначений заявником номер телефону був внесений до відповідної програми документообігу суду.

Ухвалою суду від 09.02.2021 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин було прийнято до провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання 22.03.2021 року заявник ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином шляхом направлення СМС повідомлення на зазначений в заяві ним номер телефону. 15 березня 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява нібито ОСОБА_1 з проханням справу розглянути за його відсутністю та задовольнити заяву. Однак, вказана заява не підписана електронно-цифровим підписом відправника, що не дає суду можливості пересвідчитись в тому, що дійсно саме заявником ОСОБА_1 подана вказана заява. Ухвалою суду від 22.03.2021 року розгляд справи відкладено через неявку заявника у судове засідання.

У судове засідання 20.04.2021 року належно сповіщений заявник ОСОБА_1 повторно не з`явився. Суд не бере до уваги надіслану 14.04.2021 року на електронну адресу суду заяву від нібито ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутністю та задовольнити вимоги, оскільки вказана заява не підписана ЕЦП відправника.

Згідно з ч.5 ст. 43 ЦПК України: документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 8 ст. 43 ЦПК України встановлено також, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що заявник не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2ст. 257 ЦПК України).

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

З огляду на те, що заявник жодного разу не з`явився до суду, не проявляв зацікавленість щодо вказаної цивільної справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 самоусунувся від судового провадження тому його вимоги підлягають залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.131, 210, 223, 247, 257, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О.Боярський