Справа № 316/847/20
Провадження № 2/316/72/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2021 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.,

за участю секретаря судового засідання Журавльової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Енергодарі цивільну справу №316/847/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на прибудовану частину нежитлового приміщення та збільшення частки у праві спільної часткової власності на нежиле приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати право власності на прибудовану частину нежитлового приміщення АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , збільшити частку ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності на нежиле приміщення №32 будинку АДРЕСА_2 до 93/100 частки, з відповідним зменшенням частки ОСОБА_2 до 7/100.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 05.02.2004 року позивач та відповідач за власні кошти у розмірі 26 800 грн. купили двокімнатну квартиру загальною площею 52,4 м?, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . Зазначений об`єкт нерухомості придбався для подальшої перебудови, шляхом проведення реконструкції в магазин не продовольчих товарів, для введення господарської діяльності за для отримання прибутку. За домовленістю сторін, позивач за власні кошти мав провести реконструкцію приміщення, займатись юридичними питаннями щодо переведення квартири з житлового фонду до нежитлового, отримувати документи дозвільного характеру, тощо. Відповідач надала згоду на проведення реконструкції квартири в магазині та взяла на себе зобов`язання після завершення реконструкції за власні кошти придбати торговельне обладнання, оборотні засоби які потрібні для здійснення підприємницької діяльності. Після виконання зобов`язань позивачем, він звернувся до відповідача з пропозицією взяти зобов`язання, які потрібні для здійснення підприємницької діяльності, на що відповідач повідомила, що не в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та запропонувала позивачу самостійно зайнятись господарською діяльністю. Станом на час складання позову відповідач жодного разу не з`являлась на об`єкт нерухомого майна, не сплатила відповідні комунальні платежі на утримання приміщення. Відповідно до висновків оцінщика від 30.05.2005 року вартість приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 72,4 м? складає 202 903 грн. В зв`язку з цим позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.04.2020 року позовну заяву було залишено без руху (а.с.53).

Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 21.04.2020 року, після усунення недоліків, по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.108).

Ухвалою суду від 21.04.2020 року по справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.124).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 з`явився, надав пояснення, аналогічні викладеними у позовній заяві.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 з`явилась, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

05.02.2004 року сторони уклали договір купівлі-продажу квартири від 05.02.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Кошкіною В.В. (а.с.13).

Згідно довіреності від 20.02.2004 року, посвідченою державним нотаріусом Оріхівської державної контори Запорізької області Студенковим О.В., відповідач надала згоду на проведення реконструкції квартири в магазин (а.с.15).

17.02.2004 року позивач уклав договір з ТОВ «Фірма ЛАКШМІ» на розробку та виготовлення архітектурно-будівельної документації, яка згодом була розроблена та затверджена головним архітектором м.Енергодар ОСОБА_3 (а.с.20-28).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 17.06.2004 року, квартира АДРЕСА_1 переведена в нежитлове приміщення та дозволено ОСОБА_1 провести реконструкцію зазначеної квартири під розміщення магазину промислових товарів (а.с.17).

06.09.2004 року позивач уклав договір підряду з ТОВ ТПП «Добробуд» на проведення будівельних робіт. 01.10.2004 року позивачем було отримано дозвіл №26 про проведення будівельних робіт по зазначеному об`єкту нерухомості (а.с.43). Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 05.05.2005 року, було прийнято в експлуатацію після реконструкції, як магазин не продовольчих товарів загальною площею 72,4 м?. 25.06.2005 року об`єкт нерухомості був зареєстрований відповідно до чинного на той час законодавства та Енергодарським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт, в якому зокрема зазначалось збільшення площі нежитлового приміщення на 20 м? за рахунок прибудови до існуючій споруди.

Відповідно до висновків оцінщика від 30.05.2005 року вартість приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 72,4 м? складає 202 903 грн. (а.с.63-107).

Стаття 16 ЦК України проголошує, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до положень статей 13, 41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути здійснене лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Частиною 4 статті 778 ЦК України передбачено, що якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником, частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи встановлені обставини та вищенаведені положення законодавства, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені, дослідженими доказами, у зв`язку з чим, підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 206, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на прибудовану частину нежитлового приміщення та збільшення частки у праві спільної часткової власності на нежиле приміщення задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на прибудовану частину нежитлового приміщення АДРЕСА_1 .

Збільшити частку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у праві спільної часткової власності на нежиле приміщення АДРЕСА_1 до 93/100 частки, з відповідним зменшенням частки ОСОБА_2 до 7/100.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Бульба