Справа№938/491/21
Провадження № 2/938/179/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2021 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Джуса Р.В.,
за участю секретаря судових засідань Сокол Т.Я.,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
до відповідача: ОСОБА_2
про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
Обставини справи.
ОСОБА_1 звернулась до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Верховинського районного суду від 30.07.2009 на утримання неповнолітньої дочки- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 2000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону.
Ухвалою суду від 12.08.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 08.09.2021 з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони в судове засідання 08.09.2021 не з`явилися. Належним чином повідомлена позивач причини своєї неявки суду не повідомила. Скероване на зареєстровану адресу місця проживання відповідача поштове відправлення із ухвалою судді про відкриття провадження, копією позовної з додатками та судовою повісткою про виклик до суду, повернулося на адресу суду неврученим, із відміткою поштової установи "Адресат за вказаною адресою не проживає".
З метою недопущення порушення прав сторін, для повного та всебічного розглялу справи, ухвалою суду від 08.09.2021 судове засідання було відкладено на 30.09.2021. Відповідачу повторно скеровано судову повістку та повідомлено його про дату, час та місце судового засідання через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу даної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень).
В судове засідання 30.09.2021 сторони не з`явилися. Належним чином повідомлена позивач причини своєї не явки суду не повідомила. Скероване на зареєстровану адресу місця проживання відповідача поштове відправлення із ухвалою судді про відкриття провадження, копією позовної з додатками та судовою повісткою про виклик до суду, повернулося на адресу суду неврученим, із відміткою поштової установи "Адресат відсутній за вказаною адресою".
Ухвалою суду від 30.09.2021, у зв`язку з неявкою сторін по справі, судове засідання було відкладено на 12.10.2021.
В судове засідання 12.10.2021 сторони не з`явилися, однак від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бельмеги М.В. надійшло клопотання, в якому він просить розгляд справи відкласти, у зв`язку з його виїздом за межі Івано-Франківської області.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання. При цьому докази про вручення йому повістки про виклик до суду, станом на день проведення судового засідання не повернулися.
Ухвалою суду від 12.10.2021, у зв`язку з неявкою сторін по справі та наявністю клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, судове засідання було відкладено на 26.10.2021.
Сторони в судове засідання 26.10.2021 не з`явилися. Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бельмеги М.В. надійшло клопотання, в якому він просить розгляд справи відкласти, у зв`язку з його перебування у відпустці, яка триватиме до 10.11.2021.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання в черговий раз не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання. При цьому поштове відправлення, яким йому скеровувалася повістка про виклик до суду повернулося до суду неврученим, із відміткою поштової установи "адресат відсутній за вказаною адресою"
Наступне судове засідання було відкладене на 17.11.2021.
В судове засідання 17.11.2021 сторони не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бельмега М.В. через канцелярію суду подав заяву (ВХ.№3574/21), в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання 17.11.2021 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце проведення судового засідання. При цьому поштове відправлення, яким йому скеровувалася повістка про виклик до суду повернулося до суду неврученим, із відміткою поштової установи "адресат відсутній за вказаною адресою".
Згідно з положеннями ч.7 та ч.8 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Судом, були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи та такий, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених частиною 2 ст.223 ЦПК України, суд не вбачає.
Відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України, законодавцем визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною 1 статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положень статті 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Оскільки відповідач, будучи належно повідомлений про час і місце розгляду справи, в судові засідання не з`явився повторно, про причини неявки до суду і поважність цих причин суду не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив провести заочний розгляд справи №938/491/21 та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Правова позиція позивача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 04.11.2007 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис №97.
Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 24.09.2009 шлюб між нею та відповідачем було розірвано, дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на проживання з нею.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2009 було стягнуто з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 500 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Однак, відповідач ухилявся від сплати алементів, періодично сплачуючи, допускаючи утворення заборгованості.

Разом з тим, із часу ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки, розмір витрат на утримання дитини значно зріс. З кожним роком дитина потребує більшого догляду та матеріальних коштів, збільшуються їх потреби у навчанні та розвитку, зростають витрати на харчування, придбання одягу, витрати на навчання.

Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Правова позиція відповідача.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, письмового відзиву на позов не подав.

Фактичні обставини встановлені судом.

Згідно долученої до справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво від 16.07.2009 серія НОМЕР_1 ) її батьком є відповідач ОСОБА_2 , а матір`ю позивач ОСОБА_4 (а.с. 12).

Рішенням Верховинського районного суду від 30.07.2009 у справі №2-233/2009 стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 500 грн щомісячно, до досягнення нею повноліття (а.с.13).

На виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання (а.с.14).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів В/П №15358536 від 15.07.2021 року, виданого головним державним виконавцем Верховинського ВДВС у Верховинському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), встановлено, що загальний борг по виплаті аліментів станом на 15.07.2021 становить - 10700,50 гривень (а.с. 17).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №7 позивачу було відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 позивач ОСОБА_6 04.09.2021 зареєструвала шлюб у Косівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №87. Прізвище після реєстрації шлюбу " ОСОБА_1 ".

Згідно довідки Красницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області №755 від 23.08.2021 дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 жительки с. Красник Верховинського району Івано-Франківської області (а.с 11).

Позивач звернулася із даним позовом до суду, в якому просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , визначений рішенням Верховинського районного суду від 30.07.2009 у справі №2-233/2009, а саме визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00грн, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу утриманням їхньої спільної неповнолітньої дитини, які врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, неповнолітня дочка позивача та відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з моменту ухвалення Верховинським районним судом рішення про стягнення на її утримання аліментів із відповідача (30.07.2009) значно виросла, змінилися її потреби в розвитку, харчуванні, побуті.

Суд приймає до уваги також те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі меншому за мінімальний, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення, оскільки аліменти стягуються у твердій грошовій сумі, а не частці від заробітку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, тому суд не мав можливості встановити стан його здоров`я, місце роботи, матеріальне становище, наявність інших аліментних зобов`язань.

При визначенні розміру аліментів у збільшеному розмірі суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обставину не представлення відповідачем інформації про його дохід, матеріальне становище платника аліментів. При цьому суд виходить із того, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Як регламентує ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Підпункт 3 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою неповнолітню дитину на підставі описаних вище норм права, відсутність інформації про його щомісячні доходи, склад сім`ї, його стан здоров`я, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, задовольнити позов частково і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500,00 грн на користь позивача на утримання дитини, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" для дітей такого віку (дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень), який не є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в задоволенні стягнення решти розміру аліментів необхідно відмовити. Суд вважає, що такий встановлений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили

Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до п.п. п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при пред`явлені позову і суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 908,00грн.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, визначений рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 30 липня 2009 збільшити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 гривень 00 копійок (одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з дня набрання даним рішенням законної сили, та з цього часу припинити стягнення аліментів по виконавчому листу №2-233/2009, виданому на виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2009.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок) в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаціний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; персональний ідентифікаціний номер НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 22.11.2021.

Суддя Роман ДЖУС