ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 листопада 2021 року

м. Харків

справа №634/232/21

провадження № 22-ц/818/6169/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 18 серпня 2021 року, постановлене під головуванням судді Зимовського О.С. в залі суду в м. Харкові (повний текст судового рішення складено 20 серпня 2021 року),-

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання.

Рішенням Сахновщинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2021 року позов частково задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання, у розмірі 1/6 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 24 лютого 2021 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 581 грн. 12 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення першої інстанції та постановити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), оскільки на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей, а сам він продовжує здобувати освіту на платній основі. Проте судом не було враховано його матеріальний та сімейний стан, не перевірено чи має він можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині. Крім того вважає, що судом не було розглянуто питання, про матеріальний стан матері, яка також зобов`язана утримувати дитину, та не враховано, що ОСОБА_1 навчається на 3 курсі денного відділення за бюджетною формою, тобто повністю знаходиться на державному забезпечені.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 у зв`язку із продовженням навчання не має можливості працевлаштування та не має самостійного заробітку, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надавати. Крім того судом першої інстанції було враховано, що дружина відповідача працює та отримує дохід. Також відповідач має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, та його сім`я має статус багатодітної і відповідно користується пільгами, які передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

Тому наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання у розмірі у розмірі 1/6 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу).

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 5)

ОСОБА_1 мешкає разом з матір`ю ОСОБА_3 і сестрою ОСОБА_4 за адресою: смт. Сахновщина, Сахновщинського району, Харківської області, що підтверджується довідкою Сахновщинської селищної ради від 15 лютого 2021 року (а.с 13).

Згідно довідки № 23/21, наданої 09 лютого 2021 року Харківського державного політехнічного коледжу, ОСОБА_1 є студентом 3-го курсу денного відділеня коледжу, за бюджетною формою навчання з 01 вересня 2018 року. Термін закінчення навчання 30 червня 2022 року (а.с. 12).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що, ОСОБА_2 , не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання.

Зазначає, що його навчання потребує додаткових матеріальних витрат, а оскільки ОСОБА_2 офіційно працює та отримує дохід він може надавати матеріальну допомогу. Вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання повнолітньої дитини, у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з часу звернення позивача, до закінчення навчання.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Частина 1 ст.199 СК України передбачає, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№ 3від 15.05.2006року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Вирішення питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у частці від заробітку залежить від наявності у відповідача такої можливості та з урахуванням можливості надання утримання іншим із батьків.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 з 01 вересня 2018 року є студентом денного відділення Харківського державного політехнічного коледжу, за бюджетною формою. Термін закінчення навчання 30 червня 2022 року (а.с. 12).

Відповідач, ОСОБА_2 , 1980 року народження, є працездатною особою та працює на посаді інженера 2 категорії на підприємстві АТ «Харківобленерго».

Згідно довідки №15-950 виданої АТ «Харківобленерго» 03 грудня 2021 року дохід ОСОБА_2 з урахуванням сплати податків за півріччя 2021 року складає 94559,91 грн. (а.с.32).

Висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньго сина ОСОБА_1 , на період його навчання, повністю узгоджується з приписами ч.1 ст. 199 СК України.

Проте, з висновком суду щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача, колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд першої інстанції виходив із того, що платник аліментів має можливість надавати матеріальну допомогу сину 1/6 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу). При цьому, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд не в повній мірі врахував обставини, що мають істотне значення у справі.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначав, що з 26 листопада 2011 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 (а.с.24).

З копії свідоцтва про народження (а.с. 25-27) убачається, що ОСОБА_2 має на утриманні трьох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Їх родина має статус багатодітної, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_3 від 04 квітня 2019 року (а.с.28).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні трьох малолітніх дітей, яких він зобов`язаний утримувати, а також те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається на обох батьків, має бути враховано при визначені розміру аліментів. Таким чином стягненню з відповідача на користь повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягає 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Матеріали справи свідчать про те, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі закону; при цьому при подачі позову сплаті підлягав судовий збір у розмірі 908 грн.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 363,20 грн.

Крім того при подачі апеляційної скарги апелянтом було сплачено судовий збір у розмірі 1362 грн. З урахуванням часткового задоволення вимог апеляційної скарги, апелянту підлягає поверненню судовий збір, сплачений ним при подачі апеляційної скарги, у розмірі 820,48 грн.

Разом з тим відповідно до частини 10 ст. 141 ЦПК України, суд зараховує судовий збір, що підлягає стягненню в дохід держави в рахунок сум, що підлягають компенсації відповідачем за подачу апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 457,28 грн. (820,48 грн.-363,20 грн.).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384,ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сахновщинського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2021 року в частині розміру аліментів змінити.

Визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 лютого 2021 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 457,28 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова