Справа №718/401/21
Провадження №2/718/105/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

08.06.2021 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді - Мінів О.І.

секретаря судових засідань - Анучкіної О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кіцмань цивільну справу № 718/401/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), представником яких є ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце перебування: Городоцький виправний центр №131, АДРЕСА_3 ) про відшкодування моральної шкоди,

за участю учасників судового процесу:

представник позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_5 ,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник позивача Кушнірик А.Б., яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 адвокат Андроник Б.В. звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 04.11.2019 року близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та не маючи посвідчення водія, керуючи технічно несправним автомобілем марки ВАЗ-2103, номерний знак НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по автодорозі 0-26111 сполученням Ошихліби-Ставчани поза межами населеного пункту с.Гаврилівці, Кіцманського району Чернівецької області. Проїжджаючи ділянку дороги з грунтово-гравійним покриттям, ОСОБА_4 , не врахувавши технічний стан транспортного засобу, дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність та самовпевненість у своїх діях, внаслідок чого втратив керування автомобілем та допустив виїзд за межі проїзної частини дороги вправо із подальшим наїздом на дерево. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля - неповнолітньому ОСОБА_2 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепа, множинних переломів кісток лицьового черепа, перелому верхньої та нижньої щелеп, забою головного мозку важкого ступеня, закритого поперечного перелому с/3 правої стегнової кістки зі зміщенням, забійно-рваних ран правої вушної раковини, чола та верхньої губи, масивних значних різаних ран і забоїв в ділянці правої щоки, масивних глибоких саден і ран в ділянці лівої щоки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №1131 мд від 12.12.2019р., відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Вказує на те, що вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.06.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.ст.75,10.4 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

31.08.2020 року Чернівецьким апеляційним судом вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 червня 2020 року щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України - скасовано в частині призначеного покарання. Визнано винним ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

Зазначає, що неповнолітній ОСОБА_2 зазнав тяжкої моральної шкода, яка полягає у його душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою по відношенню до нього, а також інвалідністю, яка встановлена в результаті ДТП. Такі обставини завдали потерпілому значного дискомфорту, він пережив неймовірний стрес та перетерпів сильні душевні хвилювання і моральні страждання, у зв`язку із чим погіршився його загальний стан здоров`я, понівечене обличчя, сон, був позбавлений можливості самостійно себе обслуговувати. Крім того, потерпілий постійно перебуває в страху за своє життя і здоров`я, боїться стати учасником ДТП, як в якості водія, так і в якості пасажира, що унеможливлює його повноцінне життя та впливає на психологічне здоров я.

Також звертає увагу, що через отримані під час ДТП тілесні ушкодження , ОСОБА_2 протягом тривалого часу взагалі не міг підвестися на ноги, перебував у вкрай важкому стані після ДТП, знаходився на лікуванні в лікарні швидкої медичної допомоги м.Чернівців, Кіцманській ЦРЛ, Чернівецькій обласній дитячій клінічній лікарні та Чернівецькій обласній клінічній лікарні, був прооперований з приводу перелому кісток лицевого черепа (верхньої та нижньої щелепи) та закритого поперечного перелому середньої третини правої стегнової кістки із зміщенням уламків та отримав інвалідність, все перелічене вище підтверджується поетапним епікризом № 15567 обласної комунальної установи «Лікарні швидкої медичної допомоги» від 19.11.2019 року, КНП «Кіцманська ЦРЛ», випискою з історії хвороби №15567 від 28.11.2019 року, комп`ютерною томографією КТ головного мозку від 11.11.2019 року, довідкою Кіцманської ЦРЛ від 11.11.2019 року, випискою із медичної карти стаціонарного хворого №19714/2611/1510 відділенням хірургічної стоматології від 20.12.2019 року, довідкою-висновком ЛКК №59 від 20.07.2020, формою індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається лікарсько-консультаційними комісіями лікувально-профілактичних закладів №4930/73 від 21.07.2020, заключенням ЛКК №101/288 від 20.07.2020 рекомендаціями по оформленню індивідуальної програми реабілітації, виданою Чернівецькою обласною дитячою клінічною лікарнею, тдовідкою-висновком ЛКК №30/72 від 20.07.2020 , виданою КНП «Кіцманська ЦРЛ» .

Відшкодування перенесених ОСОБА_2 за цей період фізичних, психічних і душевних переживань та сильних моральних страждань, непомірно великих витрат внаслідок психічного впливу неправомірних дій позивач вбачає в матеріальному еквіваленті розміру заподіяної потерпілому моральної шкоди. Тому просить суд стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду, завданої ОСОБА_2 внаслідок скоєння ДТП, у розмірі 100 000 гривень. Саме вказана сума необхідна для того, щоб хоч якимось чином загоїти отримані душевні страждання та моральні переживання, які потерпілий отримав, відновити його психічний та психологічний стан. Розмір моральної шкоди оцінений в тому числі і з урахуванням поведінки відповідача, який на протязі всього часу жодним чином не намагався-відшкодувати завдані збитки, поцікавитись хоча б психологічним чи фізичним станом здоров`я потерпілого або елементарно вибачитись за скоєне.

З посиланням на відповідні норми закону та враховуючи вищевикладене, просить суд задовольнити позовну заяву повністю.

Представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Кирилюк Т.А. 21.04.2021 скеровано відзив на позовну заяву, у якому вказувала на те, що позовна заява є лише частково обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню. Так, ОСОБА_4 засуджений вироком Чернівецького апеляційного суду від 31 серпня 2020 року до трьох років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. В даний час він відбуває покарання за цим вироком суду у виправному центрі.

Внаслідок таких дій відповідача потерпілому ОСОБА_2 було завдано шкоди його здоров`ю, він дійсно знаходився на лікуванні тривалий час і родичами відповідача було відшкодовано повністю матеріальну шкоду на його лікування, претензій по відшкодуванню цієї шкоди до нього не заявлялось. Крім того, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 є родичами та друзями, оскільки сестра першого і брат другого були одружені, вони дружили і постійно спілкувались між собою до того часу, поки відповідача не взяли під варту, він переживав і підтримував потерпілого.

Відповідачем не заперечується та обставина, що внаслідок отриманих травм ОСОБА_2 переніс фізичні та моральні страждання, що погіршився стан його здоров`я, у нього понівечене обличчя, він деякий час був позбавлений можливості самостійно себе обслуговувати.

У зв`язку з цим посилання у позовній заяві на те, що «розмір моральної шкоди оцінений у тому числі і з урахуванням поведінки відповідача, який на протязі всього часу жодним чином не намагався відшкодувати завдані збитки, поцікавитись хоча б психологічним чи фізичним станом здоров`я потерпілого або елементарно вибачитись за скоєне» не відповідає дійсності, є надуманим і необґрунтованим.

Вказує на те, що в даний час ОСОБА_4 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі та не має жодного заробітку. До вчинення ДТП він не працював, оскільки був ще неповнолітнім і навчався. Після звільнення з місць позбавлення волі для нього також буде великою проблемою влаштуватись на роботу і заробляти кошти, щоб відшкодовувати потерпілому шкоду. Крім того, у нього немає власного майна, за рахунок якого можливо було б відшкодувати цю шкоду.

Оскільки з вини ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_2 отримав ушкодження здоров`я, відповідач визнає, що має відшкодувати спричинену цим і моральну шкоду, однак не в такому розмірі, як заявлено у позові.

З посиланням на відповідні норми закону просить суд частково задовольнити позовні вимоги, оскільки ОСОБА_4 визнає позов у розмірі 20000 гривень. (а.с.88-91)

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи.

Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 лютого 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. (а.с.70).

25.03.2021 року ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області підготовче судове засідання вирішено проводити у режимі відеоконференції, за заявою відповідача ОСОБА_4 (а.с. 73)

21.04.2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с. 88-91)

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.05.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 08 червня 2021 року (а.с. 104-105)

Позиція представників сторін в судовому засіданні

Представник позивача Кушнірик А.Б., яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 адвокат Андроник Б.В. у судовому засіданні просив суд задовольнити вказану позовну заяву, з підстав викладених у позові. Вказував на те, що навіть зараз, по спливу 1,5 року з моменту ДТП, неповнолітній ОСОБА_2 , продовжує страждати, оскільки визнаний інвалідом 2 групи, у нього понівечене обличчя, він вже неодноразово оперувався, потребує подальшого лікування та реабілітації, консультації психолога та інших спеціалістів. Повідомив, що в даний час ОСОБА_2 з матір`ю перебуває на лікуванні в Київській лікарні, а в березні 2021 року ОСОБА_2 зазнав операційного втручання у зв`язку із ушкодженням стегнової кістки під час ДТП, йому було вставлено металеву пластину. Наполягав на задоволенні позовних вимог в повній мірі.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Кирилюк Т.А. вказувала на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , визнають частково, а саме в сумі 20 000 гривень. Надала пояснення аналогічні відзиву. В судовому засіданні визнала та не заперечувала тієї обставини, що неповнолітній ОСОБА_2 зазнав тяжких тілесних ушкоджень , отриманих в результаті ДТП, винуватцем якої є ОСОБА_4 . У нього до сих пір понівечене обличчя, він особисто брав участь у розгляді кримінального провадження в суді , як потерпілий, опирався на паличку, зазнав операційного втручання. Потерпілий не заявляв будь яких претензій матеріального характеру в кримінальному провадженні, ОСОБА_4 матеріальну шкоду та витрати на лікування йому компенсував. Вважає доводи позивача є перебільшеними та необґрунтованими в частині глибини перенесених страждань.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 являється матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та діє в його інтересах. (а.с.13-15)

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.06.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки (а.с. 16-20).

31.08.2020 року Чернівецьким апеляційним судом вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 червня 2020 року щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України - скасовано в частині призначеного покарання. Визнано винним ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. Взято ОСОБА_4 під варту із зали суду негайно. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 31 серпня 2020 року. (а.с. 21-28).

24.12.2020 року постановою Верховного Суду України касаційну скаргу захисника Кирилюк Т.А. в інтересах засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення. Вирок Чернівецького апеляційного суду від 31.08.2020 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін (а.с. 29-35)

Неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України.

Як вбачається з копії поетапного епікризу № історії 15567 обласної комунальної установи Лікарні швидкої медичної допомоги від 19.11.2019р ОСОБА_2 доставлений в Кіцманську ЦРЛ 04.10.2019 у важкому стані після ДТП, де знаходився на лікування до 11.11.2019. Після стабілізації стану 11.11.19 хворого переведено в ОКУ ЛШМД м. Чернівці для продовження лікування. Станом на 19.11.2019 року стан хворого стабільний (а.с. 37)

Згідно довідки-висновку ЛКК №30/72 від 20.07.2020 року виданою КНП Кіцманською ЦРЛ, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено інвалідність дитинства до 18 років (а.с. 38-39)

Заключенням комп`ютерної томографії КТ головного мозку від 11.11.2019р. Чернівецької лікарні швидкої медичної допомоги, при обстеженні ОСОБА_2 виявлено множинні переломи кісток лицьового черепа. Двобічний гематосинус (а.с. 42-46).

Відповідно до копії довідки від 11.11.2019 року, виданої Кіцманською ЦРЛ Тупічці Б.Б., останній знаходився у ВАІТ КНП «Кіцманська ЦРЛ» з 04.11.2019 по 11.11.2019 з діагнозом поєднана травма, перелом кісток верхньої та нижньої щелепи. Перелом кісток черепа. Забій головного мозку важкого ступеня. Розчавлена рана правої вушної раковини. Контузія органів грудної клітини. Перелом правого стегна. Травматичний шок важкого ступеня. Стан хворого важкий (а.с. 47).

Матеріали медичних документів свідчать, що неповнолітній ОСОБА_2 перебував у вкрай важкому стані після ДТП, знаходився на лікуванні в лікарні швидкої медичної допомоги м.Чернівці, Кіцманській ЦРЛ, Чернівецькій обласній дитячій клінічній лікарні та Чернівецькій обласній клінічній лікарні, був прооперований з приводу перелому кісток лицевого черепа (верхньої та нижньої щелепи) та закритого поперечного перелому середньої третини правої стегнової кістки із зміщенням уламків та отримав інвалідність. Все перелічене вище підтверджується: Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №19714/2611/1510 відділення хірургічної стоматології від 20.12.2019 р.; Довідкою-висновком ЛКК№59 від 20.07.2020 року; Формою індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається лікарсько-консультаційними комісіями лікувально-профілактичних закладів №4930/73 від 21.07.2020 року; заключенням ЛКК №101/288 від 20.07.2020 року; рекомендаціями по оформленню індивідуальної програми реабілітації виданою Чернівецькою обласною дитячою клінічною лікарнею (а.с. 40-41, 50-56)

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За змістом ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦПК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

В п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі постанова Пленуму) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як роз`яснено в п.5 постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно роз`яснень, наведених у п.9 постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Відповідно до частин 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.

Виходячи з наведеного, оцінюючи всі наявні в матеріалах справи та досліджені судом докази, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Чернівецького апеляційного суду від 31.08.2020 року, що набрав законної сили, встановлено, що 04.11.2019 року мала місце дорожньо - транспортна пригода , внаслідок порушення неповнолітнім водієм, на той час, ОСОБА_4 п.п.12.1,12.2,31.1 Правил дорожнього руху. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо не маючи при цьому права керування транспортними засобами. Суд визнав винним ОСОБА_4 за ст. 286 ч.2 КК України, адже внаслідок його протиправних дій - порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом , настала смерть потерпілої ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а потерпілий ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження.

Дані обставини представниками сторін в судовому засіданні не заперечувались, як і не заперечувалось наявність причинного зв`язку між ушкодженням здоров`я у вигляді отриманих тяжких тілесних ушкоджень, що спричинені потерпілому ОСОБА_2 саме протиправними діями ОСОБА_4 та вини останнього в її заподіянні.

Без сумніву, що перенесений неповнолітнім фізичний біль та страждання, яких ОСОБА_2 зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пережиті душевні хвилювання, яких ОСОБА_2 зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього , ОСОБА_2 завдана моральна шкода.

Однак, визначаючи розмір грошової компенсації на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу фізичних та душевних страждань, яких зазнав ОСОБА_2 , враховує, що внаслідок ДТП йому були завдані тяжкі тілесні ушкодження, за критерієм небезпечності для життя в момент заподіяння, внаслідок чого він тривалий час перебував та перебуває на стаціонарному лікуванні, зазнав неодноразового операційного втручання, йому встановлена інвалідність дитинства до 18 років, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, у зв`язку з чим він не може продовжувати активний спосіб життя, обирати заняття згідно своїх уподобань та здібностей, що мав до ДТП. Суд також враховує, що отримані під час ДТП травми, а також їх наслідки призвели до вимушених змін у його житті та стосунках з оточуючими, через зміни в психологічному стані неповнолітнього потерпілого, що призвело до знервованості та дратівливості і, як наслідок, ускладненню відносин з близькими, а фізичні ушкодження, понівечене обличчя , обмеження рухової активності через ушкодження стегнової кістки до неможливості повною мірою реалізовувати себе серед однолітків.

При цьому визначаючи розмір морального відшкодування, судом враховується характер вчиненого ОСОБА_4 правопорушення та реальна спроможність відповідача здійснення такої компенсації, з урахуванням того, що на даний час він відбуває покарання у місцях позбавлення волі та відсутні відомості про те, що останній має у власності рухоме чи нерухоме майно.

Таким чином, визначаючи розмір моральної шкоди, суд також виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує, що ОСОБА_2 продовжує лікування, що не заперечується представником відповідача та самим відповідачем, та приходить до висновку про визначення моральної шкоди в розмірі 40000,00 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень, від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову - підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 15, 16, 23, 1167 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 90, 92, 102, 106, 110, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , представником яких є ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заподіяну моральну шкоду у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце перебування: Городоцький виправний центр №131, АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено і підписано 14.06.2021.

Суддя: О.І. Мінів