КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Таран Н.Г.
Єдиний унікальний номер справи № 754/8154/ 2020
Апеляційне провадження №22-ц/824/5502/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар -Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У липні 2020 року ОСОБА_1 та інші позивачі звернулися із вказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони є мешканцями будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Працівники підприємства відповідача 27 березня 2020 року заварили сміттєпровід у восьмому під`їзді будинку. Жодних попереджень чи обговорень питання виводу з робочого стану сміттєпроводу у будинку не проводилось. Жоден з мешканців будинку не звертався із проханням заварити сміттєпровід , оскільки санітарний стан під`їзду завжди був на високому рівні, жодних претензій з боку мешканців щодо наявності сміттєпроводу не висувалось.

У заяві посилались на те ,що сміттєпровід заварений в період дії карантину , введеного у зв`язку із небезпекою поширення на території України коронавірусу COVID - 19 , саме тоді коли необхідна мінімізація контактів між людьми, дотримання безпечної дистанції , і не покидати будинки без нагальної потреби.

Оскільки будинок 10-поверховий, саме в розпал карантинних заходів, мешканці будинку були змушені кожного дня, користуватися маленьким ліфтом (великий ліфт в будинку відсутній), щоб винести сміття .

В позасудовому порядку врегулювати вказане питання не вдалося.

Позивачі вважають, що відповідач порушив право співвласників, передбачене Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до ст. 6 Закону України « Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень встановлених законом або рішенням співвласників.

Як зазначають позивачі, будинок в якому вони проживають, не обладнаний утилізаторами залишків харчових відходів відповідно до п. 2.17 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць (наказ Міністерства охорони здоров`я України № 145 від 17 березня 2011 року ), відсутній вантажний ліфт.

На думку позивачі, відповідач, без голосування серед мешканців будинку, самовільно зіпсував сміттєпровід, який є спільним майном мешканців.

Після заварювання сміттєпроводу, відповідач не зменшив вартість послуг на утримання будинку та прибудинкової території.

З урахуванням вказаного, позивачі просили зобов`язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» усунути перешкоди в користуванні спільним майном позивачів шляхом відновлення робочого стану сміттєпроводу у восьмому під`їзді житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати. Ухвалити рішення про задоволення вимог. В апеляційній скарзі зазначає ,що суд не дослідив всі обставини справи, висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону . Зокрема, суд не взяв до уваги що розпорядженням КМ України від 10 червня 2020 року № 663-р визнано таким, що втратило чинність Розпорядження КМ України № 324-р від 20 березня 2020 року» Про встановлення режиму надзвичайної ситуації у м. Києві», що на думку позивача є підставою для зобов`язання відповідача повернути сміттєпроводи в попередній стан (розварити сміттєпроводи).

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що рішення суду постановлено з дотриманням вимог закону, є законним і обґрунтованим. Зазначив, що посилання апелянта на розпорядження КМ України ,яким визнані такими, що втратили чинність попередні розпорядження щодо встановлення режиму надзвичайної ситуації,є безпідставними з огляду на те ,що вказане розпорядження було видано у зв`язку із прийняттям розпорядження КМ України № 338 -р від 25 березня 2020 року «Про введення єдиної державної системи цивільного захисту у режимі надзвичайної ситуації» яким установлено на всій території України режим надзвичайної ситуації до 30 червня 2021 року .

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Сторони відповідно до вимог закону були повідомлені про день та час розгляду на 13 травня 2021 року , на 25 травня 2021 року. Апелянт ОСОБА_1 була присутня під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Представник відповідача надав заяву, в якій просив розглядати справу без їх присутності.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як пояснила в суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 в будинку, в якому проживають позивачі, ОСББ у встановленому законом порядку не створено, ініціативна група щодо вирішення питання про створення ОСББ і скликання загальних зборів, відсутня, рішення про визначення іншого управителя будинку його співвласниками не приймалося.

Сторонами спору не заперечувався той факт, що відповідачем по справі в особі працівників ЖЕД-316 були виконані роботи по заварюванню завантажувальних пристроїв сміттєпроводу у 8 під`їзді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Комісією у складі працівників ЖЕД-316: заступника начальника О.Макаренко, майстра т/д І.Кобець , робітника з комплексного прибирання території С.Костюк 04 квітня 2020 року було складено Акт у зв`язку із проведеними прочищенням та дезінфекцією сміттєпроводу та завантажувальних пристроїв у 8 (восьмому) під`їзді, а також проведення закриття клапанів завантажувальних пристроїв шляхом заварювання на всіх поверхах у 8 (восьмому) під`їзді житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 53).

Відповідно до вказаного Акту, який завірений Начальником ЖЕД-316 Шестериковою Н. заварювання завантажувальних пристроїв сміттєпроводу у 8 (восьмому) під`їзді житлового будинку АДРЕСА_1 проведено на підставі розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради КМДА) від 25 березня 2020 року № 2 «Про заходи із ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біологічні НС» код 20713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб», яким встановлені обмежувальні заходи для населення у зв`язку із ліквідацією наслідків надзвичайної ситуації, а саме: заборонено користуватися сміттєпроводами у житлових будинках через закриття клапанів завантажувальних пристроїв сміттєпроводів житлових будинків шляхом заварювання.( а.с. 56)

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» підприємства, які надають житлово-комунальні послуги споживачу зобов`язані утримувати в належному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо-будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на усунення виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року № 1645-ІІІ, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на територіях, де встановлено карантин, місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування надається право залучати підприємства, установи, організації незалежно від форм власності до виконання заходів з локалізації та ліквідації епідемії чи спалаху інфекційної хвороби та установлювати особливий порядок проведення профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних, та інших заходів.

Кабінет Міністрів України, на підставі постанови № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СOVID-19», з 12 березня 2020 року установив карантин на усій території України.

Керуючись рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року, Кабінет Міністрів України постановою «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211» від 02 квітня 2020 року № 255, зобов`язав обласні та Київську міську державні адміністрації організувати проведення дезінфекційних заходів у жилих, виробничих, навчальних, санітарно-побутових та інших приміщеннях, будівлях і спорудах (п. 11).

Згідно з ст. 71 Кодексу цивільного захисту України, для координації дій органів державної влади та органів місцевого самоврядування, органів управління та сил цивільного захисту, а також організованого та планового виконання комплексу заходів та робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій: - призначаються керівники робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; - утворюються штаби з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Залежно від рівня надзвичайної ситуації керівником робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації призначається: виконавчим органом міської ради у разі виникнення надзвичайної ситуації місцевого рівня - один із заступників міського голови (п. 4 ч. 2 ст. 75 Кодексу цивільного захисту України).

Залежно від обставин, що склалися у зоні надзвичайної ситуації, керівник робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації самостійно приймає рішення, необхідні для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації та забезпечення безпеки постраждалих (п. 5 ч. 7 ст. 75 Кодексу цивільного захисту України).

Так, згідно з п. 2 ч. 3 Обмежувальних заходів для населення у зв`язку з ліквідацією наслідків надзвичайної ситуації, затверджених розпорядженням керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 25 березня 2020 року № 2 «Про заходи із ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біологічні НС» код 20713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб», було заборонено користуватися сміттєпроводами у житлових будинках через закриття клапанів завантажувальних пристроїв сміттєпроводів житлових будинків шляхом заварювання.

Отже, саме на виконання розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, відповідачем було проведено закриття клапанів завантажувальних пристроїв шляхом заварювання на всіх поверхах багатоквартирних будинків.

Рішення керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації оформляється розпорядженням. Розпорядження керівника робіт з ліквідації слідків надзвичайної ситуації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами, беруть участь у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, а також громадянами і об`єктами господарювання, розташованими у зоні надзвичайної ситуації (ч. 8 ст. 75 Кодексу цивільного захисту України).

Вказане рішення в установленому законом порядку, позивачі не оскаржували .

Згідно з ч. 6 ст. 75 Кодексу цивільного захисту України, ніхто не має права втручатися в діяльність керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARVS-CoV-2» від 22 липня 2020 року № 641 продовжено карантин до 31 серпня 2020 року.

Висновок суду першої інстанції, що дії відповідача по заварюванню сміттєпроводу, які є безпосереднім виконанням розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації у м. Києві, а тому не носять характер самовільних, є цілком обґрунтованим. Доводи ж позивачів, що відповідач діяв на свій розсуд є безпідставними.

Посилання позивачів на відсутність вантажного ліфту у під`їзді, як на обґрунтування своїх позовних вимог (необхідність користуватися маленьким ліфтом ,щоб винести сміття на вулицю, через заварені сміттєпроводи), не містить жодної правової підстави і не є предметом спору в даній справі.

Позивач ОСОБА_1 , на звернення з питання щодо заварювання ковшів сміттєпроводу, отримала відповідь - лист КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва». У відповіді міститься посилання з приводу підстав заварювання сміттєпроводу, зокрема на Протокол № 2 від 10 березня 2020 року Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій «Про стан забезпечення санітарно-епідеміологічного благополуччя населення України та заходів стосовно стабілізації епідеміологічної ситуації, причиненої СOVID-19», яким визначений алгоритм дій у разі виникнення захворювання. Одним із з таких заходів є заварювання сміттєприймальних мереж у місцях загального користування будинків (а.с. 54).

Враховуючи, що відповідачем, перед заварюванням сміттєпроводів було проведено прочищення та дезінфекція спеціальними розчинами сміттєпроводу та завантажувальних пристроїв, висновок суду про безпідставність доводів позивачів щодо псування спільного майна співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 є правильним.

З огляду, на наявну в матеріалах справи довідку про перерахунок комунальних послуг на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на суму 9431,03 грн за період з квітня 2020 року по червень 2020 року, у зв`язку із заварюванням сміттєпроводу, і відсутність доказів на спростування даного твердження, доводи позивачів в цій частині також є безпідставними .

Відповідно до ст.ст. 76-81 ЦПК України позивачі не надали жодного доказу, що відповідач, заваривши сміттєпровід на виконання розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації у м. Києві, порушив права позивачів і інших співвласників багатоквартирного будинку № АДРЕСА_1, а тому висновок суду про відмову у задоволенні позову є обґрунтованим .

Доводи апеляційній скарги, що судом не взято до уваги, що Розпорядженням КМ України від 10 червня 2020 року № 663-р визнано таким, що втратило чинність Розпорядження КМ України № 324-р від 20 березня 2020 року «Про встановлення режиму надзвичайної ситуації у м. Києві» ,що на думку позивача є підставою для зобов`язання відповідача повернути сміттєпроводи в попередній стан (розварити сміттєпроводи), є безпідставними, оскільки Розпорядженням КМ України № 338 -р від 25 березня 2020 року «Про введення єдиної державної системи цивільного захисту у режимі надзвичайної ситуації» було установлено на всій території України режим надзвичайної ситуації до 30 червня 2021 року. Крім того, слід зауважити, що режим надзвичайної ситуації та адаптивного карантину у зв`язку із пандемією, причиненої хворобою СOVID-19, продовжує свою дію на території України, і цей факт є загально відомим, а відтак доведенню не підлягає.

Виходячи із засад ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відсутність порушеного права, чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, способам ,визначеним законодавством є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, позивач ні суду першої інстанції, ні до апеляційної скарги, жодного доказу на підтвердження того, що відповідач незаконно здійснює діяльність експлуатуючої організації по обслуговуванню багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , зокрема заварювання сміттєпроводу у 8 під`їзді, де проживають позивачі, не надав.

Посилання позивача на порушення відповідачем вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирних будинках», не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369, 374,375.,381 - 384 ЦПК України, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 27 травня 2021 року.

Головуючий

Судді