Справа № 466/8411/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Донченка Ю.В.

секретаря судового засідання Пилипців О.-І.І.

Справа № 466/8411/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

за участі представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

29.10.20 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мазуренко І.А. звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління національної поліції у Львівській області та просить суд ухвалити рішення про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконним рішенням службової особи органу державної влади Головного управління національної поліції у Львівській області в розмірі 18 892 гривні та судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 16.02.2020 року близько 16:00 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volvo ХС-60, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в межах населеного пункту Поріччя, Яворівського району, Львівської області з дотриманням правил дорожнього руху.

Незважаючи на те, що позивач не порушував правил дорожнього руху, його було зупинено поліцейським СРПП №3 Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Калиновським Тарасом Івановичем.

В подальшому, як зазначає представник позивача, поліцейським Калиновським Т.І. було складено Постанову серія ДПО № 305172 від 16.02.2020, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16.06.2020 по справі № 466/1628/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, скасовано Постанову серії ДПО № 305172 від 16.02.2020 винесену поліцейським ОСОБА_4 , провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито. Підставами для скасування такої Постанови зокрема зазначено неправильна правова кваліфікація дій ОСОБА_1 . Також судом констатувалось порушення конституційного права ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу.

Такими, вочевидь незаконними, діями працівника поліції ОСОБА_4 позивачу завдано моральної шкоди, що проявилась в душевних стражданнях, фактичному затриманні його на понад дві години для складання постанови про адміністративне правопорушення, порушенні звичних для нього життєвих зв`язків, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема, доводити у суді свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, не дочекавшись рішення суду, працівниками поліції було подано на примусове виконання до органів виконавчої служби Постанову серії ДПО № 305172 від 16.02.2020 року що призвело до внесення позивача до Єдиного реєстру Боржників та негативно вплинуло на його ділову репутацію.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Позивач вважає, що він 16.02.2020 року фактично був незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності, рішення суду про скасування постанови було прийнято 16.06.2020. Тобто позивач перебував під судом і слідством 4 місяці з 16.02.2020 по 16.06.2020 року.

Зазначає, що внаслідок неправомірних дій органу досудового розслідування позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює, в розмірі 18 892 грн, просить позов задовольнити .

Ухвалою судді від 19.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

08.02.2021 року представником Головного управління національної поліції у Львівській області Лазорко І.І. подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки сам факт складання адміністративних матеріалів жодним чином не доводить вказану позивачем моральну шкоду.

Ухвалою судді від 15.03.2021 року у якості співвідповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про відшкодування моральної шкоди залучено Державну Казначейську службу України ( 01601, м.Київ, вул.Бастіонна, 6, ).

Ухвалою судді від 14.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Також суд зобов`язав Головне управління національної поліції у Львівській області надати суду: - висновок службового розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни працівником Яворівського ВП ГУНП у Львівській області від 08.10. 2020 р., затвердженого начальником Яворівського ВП ГУНП у Львівській області полковником поліції ОСОБА_5 .

21.04.2021 Державною казначейською службою України подано відзив на позовну заяву в якому просять відмовити у задоволенні позову, мотивуючи це тим, що позивачем не надано доказів завдання моральної шкоди, а також вказують, що органи Казначейства лише здійснюють обслуговування єдиного казначейського рахунку і жодним чином не розпоряджаються коштами на ньому і кошти на такому рахунку не належать Державній казначейській службі України на праві власності.

У судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_2 , що діє на підставі ордеру серії ВС№1059516 (арк.спр.39), який позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області Лазорко І.І., який діє на підставі довіреності, згідно виписки з ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань (арк.спр.36) в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, покликаючись на необґрунтованість, безпідставнсть та недоведеність заявлених позовних вимог, відсутність доказів на підтвердження факту заподіяння ОСОБА_1 фізичних чи моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Допитаний в якості свідка поліцейський СРПП №3 Яворівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області Калиновський Т.І. в судовому засіданні пояснив, що дійсно 16.02.2020 року ним було складено Постанову серії ДПО № 305172 від 16.02.2020 та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 425 грн, оскільки ним було виявлено пошкодження у автомобілі позивача правої фари, яка не світила, у зв`язку з чим він зупинив даний автомобіль. ОСОБА_1 попросив скористатись в даній ситуації послугами адвоката, на що поліцейський відповів, що позивач сам адвокат.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не прибув, причин неприбуття не повідомив, заяв про відкладення не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Судом встановлено та підтверджено в матеріалах справи, що 16.02.2020 року близько 16:00 год. ОСОБА_1 , який керував автомобілем Volvo ХС-60, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в межах населеного пункту Поріччя, Яворівського району, Львівської області було зупинено поліцейським СРПП №3 Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Калиновським Тарасом Івановичем.

В подальшому поліцейським Калиновським Т.І. було складено постанову серія ДПО № 305172 від 16.02.2020 та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16.06.2020 по справі № 466/1628/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, скасовано Постанову серії ДПО № 305172 від 16.02.2020 винесену поліцейським ОСОБА_4 , провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито. Підставами для скасування такої Постанови зокрема зазначено неправильна правова кваліфікація дій ОСОБА_1 (а.с.7-13).

Зазначене судове рішення мотивоване незаконністю дій та рішень працівників поліції у справі про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно висновку, затвердженого дисциплінарною комісією у складі начальника СППП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Семена В.В., ст. інспектора СМ Яворівського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 , ст. інспектора CM Яворівського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 на виконання наказу Яворівського ВП ГУНП у Львівській області № 205 від 30.09.2020, на підставі проведеного службового розслідування за фактом можливого неналежного виконання службових обов`язків працівниками Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, зокрема поліцейським СРПП №3 ПП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , який неправомірно виніс постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпепки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі дійшли висновку, що відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування знайшли своє підтвердження.

За порушення службової дисципліни, зокрема основних обов`язків поліцейського, передбачених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", вимог ч. 2 ст 271 КУпАП, п.2 п.5 розділу III Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі підлягав би притягненню до дисциплінапної відповідальності поліцейський СРПП №3 ПП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_4 , однак враховуючи те, що відповідно до п.1 ст.21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України №2337 - VIII від 15.03.2018, з моменту вчинення дисциплінарного проступку минуло більше шести місяців, що унеможливлює притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Матеріали службового розслідування здано в архів Яворівського ВП ГУНП Львівській області.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, на підставі статті 1174 ЦК України, відшкодовується державою.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

У відповідності до п.10-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом (наприклад, ст. 9 Закону "Про оперативно-розшукову діяльність". Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Відповідно до п. 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

На підставі наведеного, суд вважає, що внаслідок неправомірних дій працівника Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Калиновського Т.І., який неправомірно виніс постанову серії ДПО № 305172 від 16.02.2020, згідно якої накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 425 грн, яка рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16.06.2020 по справі № 466/1628/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, скасована та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито, позивач не зазнав моральної шкоди, оскільки позивачем не надано суду жодних обґрунтувань та належних, достовірних, достатніх, допустимих доказів щодо понесення ним значних моральних страждань саме у зв`язку із винесенням постанови від 16 лютого 2020 року, які б відповідали розміру 18 892,00 грн.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди в конкретній справі, відповідно до положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд повинен враховувати характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, стан його здоров`я, тяжкість вимушених змін у їхніх життєвих стосунках тощо.

Таким чином, незаконними діями органів дізнання, досудового слідства та прокуратури були порушені конституційні права позивача, що завдало їй фізичних і моральних страждань, призвело до погіршення психологічного стану.

Відповідно до п.9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України рішення суду про стягнення коштів державного бюджету виконується виключно Державною казначейською службою України (центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів).

Пунктами 5 та 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/201, казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Враховуючи вищевикладені норми, стягнення на користь позивача з Державного бюджету України повинно відбуватись через Державну казначейську службу України.

На підставі ст.81,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та законними, однак сума моральної шкоди не знаходить свого підтвердження, тому позов підлягає до часткового задоволення у розмірі 1,00 грн. (однієї гривні 00 копійок).

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 1,00 грн. (одну гривню 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Головне управління національної поліції у Львівській області, , місцезнаходження: м. Львів, пл. Ген. Григоренка, 3;

Відповідач: Державна казначейська служба України, , місцезнаходження: м.Київ, вул.Бастіонна, 6.

Повний текст рішення виготовлений 06.05.2021 року.

Суддя Ю. В. Донченко