ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/851/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/6513/20 Категорія: 302000000 Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач - Черкаська міська рада;

відповідач - ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - Черкаська міська рада;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаської міської ради на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2021 року у справі за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року Черкаська міська рада звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 16 липня 2010 року між Черкаською міською радою та ОСОБА_1 була укладена Угода про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, яка зареєстрована в управлінні земельних ресурсів та землеустрою департаменту архітектури, будівництва та землеустрою Черкаської міської ради за № 743.

Предметом даної Угоди є грошове зобов`язання по оплаті за фактичне користування частиною прибудинкової території, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку використовує відповідачка, маючи у власності нежитлове приміщення.

Пунктом 3.1. Угоди визначено, що за користування частиною прибудинкової території землекористувач сплачує плату у грошовій формі у розмірі, визначеному згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21 червня 2005 року № 793.

Пунктом 3.4 Угоди передбачено, що щомісячна плата за користування частиною прибудинкової території з 01 липня 2010 року складає 291 грн. 10 коп. Оплата здійснюється щомісячно до 10-го числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 3.5 Угоди встановлено, що в разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів плати за користування частиною прибудинкової території розмір щомісячної плати змінюється без внесення змін до даної Угоди.

Згідно розрахунків управління земельних ресурсів департаменту містобудування Черкаської міської ради розмір плати за користування частиною прибудинкової території з 01 січня 2012 року становив 417 грн. 30 коп., а з 01 січня 2015 року - 521 грн. 27 коп.

Щорічно плата за користування земельною ділянкою у зв`язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі уточнювалася на коефіцієнт індексу інфляції (за 2016 рік - 1,433, за 2017 рік - 1,06)

З 01 січня 2016 року у зв`язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі розмір щомісячного платежу становив 746 грн. 98 коп. (коефіцієнт індексації - 1,433).

З 01 січня 2017 року у зв`язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі розмір щомісячного платежу становив 791 грн. 80 коп. (коефіцієнт індексації - 1,06).

У 2018-2019 роках індексація грошової оцінки землі не проводилася (коефіцієнт індексації - 1,0).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх договірних зобов`язань по сплаті коштів, позивач у листопаді 2017 року звертався до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за цією ж угодою за період з 01 липня 2010 року по 31 жовтня 2017 року включно у розмірі 12 740 грн. 35 коп. основного боргу та 353 грн. 49 коп. пені.

Отже, наступне нарахування відповідачці плати за користування частиною прибудинкової території продовжувалося починаючи з 01 листопада 2017 року у розмірі 791 грн. 80 коп. щомісячно.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачкою відчужено нерухоме майно по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 21 серпня 2019 року, що свідчить про припинення використання відповідачкою ОСОБА_1 частини прибудинкової території.

Позивач вказує, що відповідачці ОСОБА_1 за період з 01 листопада 2017 року по 21 серпня 2019 року було нараховано 17138 грн. 64 коп. плати за користування частиною прибудинкової території.

Однак, в порушення взятих на себе договірних зобов`язань відповідачка не вносила плату за вказаний вище період, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у вказаному розмірі.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь міського бюджету м. Черкаси заборгованість за Угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території в сумі 17138 грн. 64 коп., а також судові витрати по справі за подачу до суду даної позовної заяви.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду вмотивоване тим, що позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги надав суду розрахунок частки та площі для нарахування плати за користування частиною прибудинкової території громадянкою ОСОБА_1 , з якої вбачається що площа для нарахування плати за землю складає 131.9 кв.м., однак такий розрахунок підписаний лише представником Черкаської міської ради, тому відсутні підстави вважати, що саме цей розрахунок є складовою частиною Угоди від 16 липня 2010 року.

Інші розрахунки плати за користування частиною прибудинкової території складалися в різні проміжки часу, а не в момент укладення між сторонами основної угоди від 16 липня 2020 року і вони також не підписувалися відповідачкою ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що позивач не надав належні докази на обґрунтування своїх позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Черкаська міська рада подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі вказує, що плата за користування земельною ділянкою розраховувалась на підставі Угоди від 16 липня 2010 року, яка є чинною, та рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21 червня 2005 року № 793 «Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території».

Зазначає, що розрахунок щодо суми щомісячного платежу в розмірі 791, 80 грн наведений у позовній заяві та з нього вбачається, що щомісячна плата утворена в результаті застосування щорічної індексації грошової оцінки землі.

Стверджує, що оскільки ОСОБА_1 підписала Угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 16 липня 2010 року № 793 з усіма її умовами, відсутні підстави для висновку про те, що вона повинна була підписувати вищевказані розрахунки.

Своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалась.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 липня 2010 року між Черкаською міською радою, як «Землевласником» та ОСОБА_1 , як «Землекористувачем» було укладено Угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території (а.с. 7-8).

Відповідно до п.1.1. Угоди, об`єктом угоди є частина прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , яку використовує землекористувач (відповідачка ОСОБА_1 ), маючи у власності нежитлове приміщення.

Пунктами 2.1.-2.3 Угоди встановлено, що вона укладається до 01 липня 2013 року. Угода набуває чинності з дати її реєстрації в книзі реєстрації угод про справляння плати за користування частиною прибудинкової території. У разі, якщо землекористувач продовжує використовувати частину прибудинкової території після закінчення строку дії цієї угоди, то за відсутності письмових заперечень Землевласника протягом одного місяця після закінчення строку дії угоди, ця угода вважається продовженою на той самий термін на тих самих умовах, які були передбачені угодою.

Пунктом 3.1. Угоди передбачено, що за користування частиною прибудинкової території, Землекористувач сплачує плату у грошовій формі у розмірі визначеному згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21 червня 2005 року №793.

Відповідно до п. 3.2. Угоди землекористувач, що використовує земельну ділянку з порушенням вимог ст. 206 ЗК України, чим завдає збитків Землевласнику, протягом 6-ти місяців зобов`язується відшкодувати кошти в розмірі 6920 грн. 90 коп. рівними частинами по 1153 грн. 48 коп. щомісячно до 10-го числа місяця наступного за звітним, за період з 08.01.2008 року по 30.06.2010 року.

Пунктом 3.4 Угоди передбачено, що місячна плата за користування частиною прибудинкової території з 01 липня 2010 року складає 291 грн. 10 коп. та вноситься Землекористувачем до 10-го числа місяця наступного за звітним

Пунктом 3.5 Угоди встановлено, що в разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів плати за користування частиною прибудинкової території розмір щорічної плати змінюється без внесення змін до Угоди.

Згідно з розрахунком плати за користування частиною прибудинкової території ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , який зроблений на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21 червня 2005 року №793 «Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території», вбачається, що плата за користування земельною ділянкою на рік становила 3493 грн. 40 коп., а за один місяць 291 грн. 10 коп. (а.с. 9).

З розрахунку плати за користування частиною прибудинкової території ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , який зроблений на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21 червня 2005 року №793 «Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території» та п. 17 рішення Черкаської міської ради від 29 грудня 2011 року № 3-508 «Про міський бюджет на 2012 рік», вбачається, що плата за користування земельною ділянкою на рік з 01 січня 2012 року становила 5008 грн. 10 коп., а за один місяць 417 грн. 30 коп. (а.с. 10).

З розрахунку плати за користування частиною прибудинкової території ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , який зроблений на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21 червня 2005 року №793 «Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території» та п. 21 рішення Черкаської міської ради від 23 січня 2015 року № 2-688 «Про міський бюджет на 2015 рік», вбачається, що плата за користування земельною ділянкою на рік з 01 січня 2015 року - становила 6255 грн. 19 коп., а за один місяць 521 грн. 27 коп. (а.с. 11).

З розрахунку заборгованості згідно Угоди про оплату за користування частиною прибудинкової території від 16 липня 2010 року №743, укладеної із ОСОБА_1 , складеного Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради 25 серпня 2020 року, вбачається, що заборгованість відповідачки ОСОБА_1 по сплаті орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 за період з 01 листопада 2017 року по 21 серпня 2019 року складає 17138 грн. 64 коп. Даний розрахунок проведений із застосуванням розміру щомісячної плати - 791 грн. 80 коп. (а.с. 13).

Крім того, позивачем надано розрахунок частки та площі для нарахування плати за користування частиною прибудинкової території ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , у якому вказано, що площа для нарахування плати за землю становить 131,9 кв.м. (а.с. 12).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що розрахунок площі для нарахування орендної плати не містить підпису відповідачки та дати його складення, тому відсутні належні докази того, що саме цей розрахунок є додатком до укладеної між сторонами угоди.

Надані позивачем розрахунки заборгованості за Угодою, укладеною між сторонами, містять посилання на рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21 червня 2005 року №793 «Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території», а також рішення Черкаської міської ради від 23 січня 2015 року № 2-688 «Про міський бюджет на 2015 рік» та рішення Черкаської міської ради від 29 грудня 2011 року № 3-508 «Про міський бюджет на 2012 рік». Проте позивачем не надано відповідні рішення міської ради, тому перевірити правильність розрахунків неможливо.

Крім того, позивачем не надано доказів ознайомлення відповідачки із вказаними розрахунками.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що розрахунок щодо суми щомісячного платежу в розмірі 791, 80 грн наведений у позовній заяві та з нього вбачається, що щомісячна плата утворена в результаті застосування щорічної індексації грошової оцінки землі, є безпідставними. Так, у позовній заяві вказано лише, що з 01 січня 2017 року у зв`язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі розмір щомісячного платежу становить 791,80 грн (коефіцієнт індексації - 1,06), проте, не вказано та не надано документів, на підставі яких встановлено такий розмір.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що Угода про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 16 липня 2010 року, укладена між сторонами, є чинною, однак, позивачем не доведено розмір заборгованості зі сплати плати за користування частиною прибудинкової території.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що надані позивачем докази наявності у відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за Угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 16 липня 2010 року, а також розміру такої заборгованості, не є достатніми та належними, оскільки вони достовірно не підтверджують наведені позивачем у позовні й заяві обставини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інтонації та були предметом розгляду судом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги Черкаської міської ради без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2021 року - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Черкаської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена з підстав та в порядку, визначеному статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді