Справа № 308/6193/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 травня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про звільнення майна з-під арешту.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Положеннями п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Водночас, викладаючи обставини, якими позивачка обґрунтовувала свою позовну заяву про звільнення майна з-під арешту, остання не конкретизувала спосіб захисту прав та інтересів, який вона просить визначити у рішенні, не навела норми закону, яким передбачений такий спосіб захисту, обмежившись тільки викладом фактичних обставин справи в позовній заяві. Вищевказані обставини позбавляють суд належним чином вирішити питання щодо відкриття провадження у справі.

Окрім цього, з позовної заяви не вбачається чи зверталася позивачка до органу державної виконавчої служби самостійно до пред`явлення позову з метою скасування/звільнення майна з-під арешту у порядку визначеному ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», та не наведено обставин та причин, які свідчать що їй було відмовлено у вчиненні таких дій.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Разом з цим, ОСОБА_1 пред`являючи вимоги до Ужгородського міського відділу

державної виконавчої служби Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) не надала разом з позовною заявою її примірник для відповідача разом копіями всіх документів, що до неї додавались.

Приписами ч. 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позовна заява про звільнення майна з-під арешту відноситься до вимог немайнового характеру, за подання якої відповідно до положень п. 1.3.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 гривень.

Однак, позивачка не додала до позовної заяви будь-яких документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави для їх звільнення.

Водночас, суддя вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

У позовному провадженні належним відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 51 ЦПК України визначено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Як вбачається з наданих до суду документів позивачка являється боржником у виконавчому провадженні №АЕ181509 з примусового виконання виконавчого листа №2-2419/06, виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення на користь ВАТ «Укртелеком» боргу та судових витрат загальною сумою 197,24 гривні.

Таким чином, скасування арешту боржником у виконавчому провадженні повинне здійснюватись у порядку визначеному ст. 447 - 449 ЦПК України для подання скарги.

При цьому у позовному провадженні розглядаються спори пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, якщо позивач не є боржником по справі.

На підставі наведеного, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України та залишити її без руху, встановивши спосіб усунення указаних недоліків шляхом подання до суду нової редакції позовної заяви з зазначенням в ній конкретного способу захисту прав та інтересів позивачки, який вона просить визначити в рішенні, з зазначенням відомостей про те, чи проводились нею заходи досудового порядку врегулювання спору, в тому числі примірник для відповідача, а також надати документ про оплату судового збору в належному розмірі чи документи, які підтверджують підстави для їх звільнення.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева