Справа № 462/4958/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді - Мруць І.С.,

за участю секретаря судового засідання Тимощук І.І.,

справа № 462/4958/21

учасники справи:

заявниця ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ,

заінтересована особа Відділ «Служба у справах дітей» Залізничного району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради,

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за заявою представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 , заінтересована особа - Відділ «Служба у справах дітей» Залізничного району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про встановлення факту батьківства,

за участю представників ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника відділу «Служба у справах дітей» Залізничного району Коваля Андрія Степановича,

встановив:

представник заявниці 16.07.2021 року звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги заяви мотивує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 2006 року до 27.10.2020 року спільно проживали в одному жилому приміщенні, спільно харчувались, вели спільний бюджет, піклувались один про одного, придбавали речі побутового вжитку для спільного користування, були пов`язані спільним побутом. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах у них народилося троє дітей та зачата четверта дитина ОСОБА_2 , яка народилася вже після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . З метою визначення походження дитини запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводився в порядку ст.135 СК України за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записувався за її вказівкою.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 26.08.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 24.09.2021 року в Третьої Львівської державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5

26.10.2021 року на виконання ухвали до суду надійшла копія спадкової справи.

В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали та просили встановити факт батьківства, посилаючись на обставини, викладені в заяві. ОСОБА_1 додала, що від факту, про встановлення якого вона просить, залежать право на спадщину малолітньої ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 , а також особисті немайнові права дитини. Заявниця ОСОБА_1 зазначила, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 , крім їх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких вона є законним представником, немає. В іншому шлюбі ОСОБА_5 не перебував. Інших дітей у нього не було. Батьки ОСОБА_5 на час відкриття спадщини померли. Заявниці не відомо про інших осіб, які були на його утриманні. Заявниця особисто на спадщину не претендує, про що повідомила письмово у заяві нотаріусу. Також ОСОБА_1 додала, що вони з ОСОБА_5 жили однією сім`єю, вели спільне господарство, виховували дітей. Невдовзі після того, як вони дізналися про вагітність четвертою дитиною, ОСОБА_5 захворів та помер. Перебуваючи у лікарні він вибрав ім`я дитині.

Представник заінтересованої особи відділу «Служба у справах дітей» Залізничного району в судовому засіданні ОСОБА_10 проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечив. Зазначив, що в даному випадку заявниця, як матір, діє в інтересах своїх дітей. Негативної інформації щодо сім`ї у відділ «Служба у справах дітей» не надходило.

Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, її представника, представника заінтересованої особи, покази свідків дослідивши письмові докази, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню зі наступних підстав.

Суд вправі розглядати справи в окремому провадженні про встановлення юридичних фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_11 та ОСОБА_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.10.2020 року.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (копії свідоцтв про народження на а.с.6-8).

Виходячи з копій матеріалів спадкової справи №95/2021, яка надійшла до суду, ОСОБА_1 як законний представник від імені своїх малолітніх дітей ОСОБА_12 , ОСОБА_12 та ОСОБА_12 , 08.02.2021 року звернулася в Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька малолітніх ОСОБА_5 . В заявах вказала, що крім ОСОБА_12 , ОСОБА_12 та ОСОБА_12 , спадкоємцем за законом є також зачата, але ще не народжена дитина померлого (а.с.31-33).

В цей день вона також подала заяву про намір звертатися до суду з позовом про визнання факту проживання однією сім`єю з померлим, про визнання спадкового майна спільною сумісною власністю та поділ такого майна (а.с.34).

08.02.2021 року нотаріусом зареєстровано у спадковому реєстрі спадкову справу після смерті ОСОБА_5 (а.с.37).

Нотаріусом надіслано запити у компетентні органи щодо спадкового майна померлого (а.с.42-44).

29.09.2021 року ОСОБА_1 подала в Третю Львівську державну нотаріальну контору заяву про відсутність наміру спадкувати після смерті ОСОБА_5 . У заяві також зазначила, що не буде звертатися до суду з позовом про визнання факту проживання однією сім`єю з померлим чи про визнання будь якого спадкового майна, зазначеного у спадковій справі №95/2021 спільною сумісною власністю та про його поділ (а.с.44 зворот).

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до ІНФОРМАЦІЯ_7 , розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

На підтвердження даної обставини заявниця подала суду копію Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України, складеного 14 травня 2021 року Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.59,60).

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини (постанова Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц).

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 пояснив, що він є рідним братом померлого ОСОБА_5 . Вказав на заявницю ОСОБА_1 як на дружину брата, з якою останній прожив близько 15-17 років. Вважає, що у них була повноцінна сім`я, у якій ОСОБА_5 виховував дітей. Брат розказав йому, що вони із дружиною чекають на четверту дитину. На думку свідка, спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є його діти ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Інших дітей у брата не було, в іншому шлюбі він не перебував. Вказав, що крім нього, у померлого є ще один брат. Їхні батьки померли ще до смерті брата ОСОБА_18 . Ніхто із родичів не мав і не має претензій на майно померлого. Додав, що померлий мав намір залишити все майно дружині та дітям. Вважає, що встановлення факту батьківства ОСОБА_5 щодо малолітньої ОСОБА_9 не породить ніякого спору.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_19 пояснив, що померлий ОСОБА_5 був його другом, вони знали один одного близько 25 років. Заявницю свідок знає приблизно 15 років. ОСОБА_5 представляв її як дружину. Вони жили спільно, мали сімейні стосунки. Коли ОСОБА_5 лежав у лікарні, то сказав свідку, що дружина вагітна, а також вказав, що його спадкоємцями є його діти. Друг в іншому шлюбі не перебував, будував будинок для своєї сім`ї, показував свідку кімнати, призначені для дітей. Вважає, що встановлення факту батьківства не породить жодного спору. Свідок спілкується із братами померлого, зазначив, що останні заперечень проти встановлення цього факту не мають.

Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 23.12.2020 року у справі №682/1303/19, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Таким чином, судом отримані достатні докази, які підтверджують факт походження ОСОБА_9 від ОСОБА_5 , що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами, встановлення факту батьківства має для заявниці, яка діє від імені своєї малолітньої доньки, юридичне значення, оскільки необхідне для виникнення в малолітньої ОСОБА_2 права на спадкування, в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, судом не встановлено осіб, права та інтереси, яких можуть бути порушені у випадку встановлення факту батьківства, а відтак заяву слід задоволити.

Круючись ст.ст. 7, 10, 76-82, 89, 263, 264, 265, 268, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_9 , - ОСОБА_3 , заінтересована особа - Відділ «Служба у справах дітей» Залізничного району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про встановлення факту батьківства задоволити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , щодо дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

заявниця ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

заінтересована особа Відділ «Служба у справах дітей» Залізничного району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (місце знаходження місто Львів, вулиця Виговського, будинок № 34, ).

Повний текст судового рішення складено 03 грудня 2021 року.

Суддя: І.С. Мруць