Справа № 541/1019/21
Номер провадження 2/541/603/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 грудня 2021 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Ситник О.В., за участю секретаря Раданович Ю.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Миргород Полтавської області, цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.02.2019 року у розмірі 49368,46 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank» від 16.02.2019 року, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 31.03.2021 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 49368,46 грн., яка складається з: 49368,46 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками, заборгованість за пенею та комісією, заборгованість по судовим штрафам. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 16.02.2019 року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення Акціонерного товариства «Універсал Банк» до суду із відповідним позовом.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 17.05.2021 року відкрито провадження у справі та визначено вказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у своїй заяві не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та проти винесення заочного рішення.

У судове засідання 11.06.2021 сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, розгляд справи був відкладений на 23.07.2021.

У судове засідання 23.07.2021 представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач ОСОБА_1 з`явився, заявив клопотання про відкладення розгляду справи та витребування додаткових доказів. Розгляд справи було відкладено на 28.10.2021.

У судове засідання 28.10.2021 представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач ОСОБА_1 з`явився, заявив клопотання про відкладення розгляду справи та витребування від позивача інформації про рух коштів на картці, а саме про фактично зняті та зараховані кошти на картку. Розгляд справи було відкладено на 02.12.2021.

У судове засідання 02.12.2021 сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надав до суду запитувану інформацію стосовно загального руху коштів на картковому рахунку відповідача.

Відповідач надіслав до суду заяву суду в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, а саме - суму фактичного боргу на картці з урахуванням різниці фактично знятих коштів ним коштів та сум погашення заборгованості, а саме суму 27525,95 грн.

За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України.

Судом встановлено, що в жовтні 2017 року в ПАТ «Універсал Банк» стала доступною послуга «monobank», в рамках якої відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

При укладенні Кредитного договору сторони керуються ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

16.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся в банк з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Відповідно до розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань станом на 31.03.2021 року утворилася заборгованість в сумі 49368,46 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками, заборгованість за пенею та комісією, заборгованість по судовим штрафам..

Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив розрахунком заборгованості за договором №б/н від 16.02.2019 року (а.с. 10-12), а також наданою на запит суду випискою про рух коштів по картці.

Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) викладено правову позицію про те, що Умови та Правила надання банківських послуг які розміщені на веб-сайті, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України.

З статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами.

Матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці Умови та правила обслуговування фізичних осіб розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка із сайту позивача Умов та правил надання банківських послуг, не можуть бути належними доказами, оскільки ці докази повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити відповідні зміни до умов та правил споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 по справі № 6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи.

За такого, додані до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг, суд розцінює як неналежний доказ.

Між тим, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання до умов кредитування, виписка по особову рахунку є належними і допустимими доказами та підтверджують про наявність між сторонами кредитних відносин.

Однак, із змісту довідки про надання кредитних карток та розрахунку заборгованості наданого Банком, вбачається, що відповідно до кредитного договору від 16.02.2019 року б/н, відповідач отримав кредитну карту № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 користувався позиченими грошима, знімаючи готівку, які потім повертав, проте в меншому розмірі (а.с. ).

За період користування кредитною карткою різниця фактично отриманих та повернутих коштів становить -27525,95 грн, що підтверджено позивачем у наданій виписці про рух коштів на картковому рахунку (а.с. ), тим самим ОСОБА_1 залишився винним Банку 27525,95 грн. кредитних коштів за тілом кредиту.

Тобто Банк, станом на дату пред`явлення позову, розрахував суму боргу за простроченим тілом кредитом, без урахування повернутих грошей, що є неприпустимим. Вказану грошову суму він і повинен повернути Банку.

З огляду на викладене, з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 27525,95 грн.

Щодо заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625 ЦК України, то суд виходить з того, що за статтею 13 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є його диспозитивність, що передбачає розгляд справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, вона розрахована Банком за період з 16.02.2019 року по 31.03.2021 року і до неї включені трати клієнтом кредитних коштів за період починаючи лише з 18.08.2019 року, що визначає межі розгляду позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, пропорційно задоволеному позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1265,66 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Позовні вимоги акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за договором № б/н від 16.02.2019 року, яка складає 27525 (двадцять сім тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн 98 коп. заборгованості за тілом кредиту.

3.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" - 1265 (одна тисяча двісті шістдесят п`ять) грн 66 коп. судового збору.

У іншій частині позовних вимог акціонерного товариства "Універсал Банк" - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. В. Ситник