Єдиний унікальний номер 317/1823/21
Провадження № 2/317/821/2021
02 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Сакояна Д.І.
секретаря судового засідання Сидоренка І.О.
позивача ОСОБА_1
представника позивача Гришина Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, виконавчий комітет Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, виконавчий комітет Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області про позбавлення батьківських прав та просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов вмотивовано тим, що позивач та відповідач є батьками доньки ОСОБА_4 . Шлюб з відповідачем укладений не був. Приблизно з 2007 року відповідач залишив її з дитиною. З того часу він перестав спілкуватись з нею та дитиною, дбати про дитину. З того часу він не цікавиться життям дитини, її здоров`ям та навчанням. Позивач самостійно дбає про дитину. Відповідач не сплачує аліменти з 2007 року, станом на 15.04.2021 має заборгованість у розмірі 157862,29 грн. ОСОБА_4 навчається у Запорізькій загальноосвітній школі № 15. За час навчання відповідач не відвідував батьківські збори, не цікавився навчанням дитини. Позивачу відомо, що позивач зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що протягом останніх 15 років вона не бачила відповідача. Дитиною він не цікавиться, ніякої участі у її житті не приймає. У шлюбі з відповідачем вона не була. Відповідачу про факт народження дитини відомо. З пологового будинку дитину вони забирали разом. Коли дитині було три з половиною місяці ОСОБА_3 виїхав з її квартири. З того часу вона ніколи його не бачила. З ОСОБА_3 були стягнуті аліменти, але за весь час платежів не було. Донька постійно проживає з нею. Вихованням доньки та її утриманням займається лише вона. Їх побутові умови відповідають вимогам. Дитина усім забезпечена. Квартира у якій вони проживають належить їй. У дитини є окрема кімната, вона навчається, має добру успішність. Намірів виховувати та утримувати дитину відповідач ніколи не виявляв. Про місце її роботи та місце проживання відповідач завжди був обізнаний.
Представник позивача, адвокат Гришин Р.В., у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених у позові.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області до суду не з`явився.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник виконавчого комітету Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явився.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_1 є її сусідкою. Знає її з часу купівлі нею квартири. ОСОБА_3 теж знала як сусіда. Вони проживали разом поки ОСОБА_1 була вагітна та місяці три після народження дитини. З того часу відповідача вона не бачила, він не приходив. ОСОБА_1 виховувала та утримувала ОСОБА_4 сама. З народження дитина проживає у квартирі АДРЕСА_1 . У квартирі зроблений ремонт. У дитини є своя кімната, стіл, комп`ютер. Зараз їй 15 років. Дитина всім забезпечена. Матір виховує та утримує дитину належним чином.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що ОСОБА_1 є її рідною сестрою, а ОСОБА_3 знає як батька їх спільної дитини. Вони разом виховували ОСОБА_4 три місяці. Жили у квартирі ОСОБА_1 . Інший час ОСОБА_1 виховує дитину сама. Її онука майже такого віку як ОСОБА_4 , з вересня вони навчаються в одному класі. Вона ходить в гості до них, часто спілкуються по телефону з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . ОСОБА_4 не знає свого біологічного батька, цікавості до його особи вона не проявляла. Батьком вона нікого не називає. З часу народження ОСОБА_4 ОСОБА_1 проживає в одному місці. Вона належним чином виховує та утримує дитину. У дитини є окрема кімната, дитина усім необхідним забезпечена. ОСОБА_1 ніколи не казала, що ОСОБА_3 бажає приймати участь у вихованні та утриманні дитини. Позбавлення батьківських прав, на її думку, не зашкодить дитини.
Повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Вислухавши доводи позивача ОСОБА_1 та її представника Гришина Р.В. , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого 08.12.2009 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
За приписами ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно довідки № 67, виданої 24.03.2021 Запорізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 15 Запорізької міської ради Запорізької області, ОСОБА_4 навчається у даному навчальному закладі з 2012 року. За цей час ОСОБА_3 не цікавився навчанням доньки у класного керівника та вчителів школи, не відвідував батьківські збори, не відвідував доньку у приміщенні школи.
За змістом довідки Комунального некомерційного підприємства «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» № М-0020 від 01.03.2021, ОСОБА_4 знаходиться на обліку в КНП «ЗЦПМСД № 1» з народження. За медичною документацією закладу за медичною допомогою з приводу лікування та проведення щеплень дитини зверталась мати дитини, ОСОБА_1 . Інформація про участь батька дитини, ОСОБА_3 , у заходах оздоровлення в медичній документації не зафіксована.
Як видно з довідок про реєстрацію місця проживання особи № 04-28/1-868 від 23.02.2021 та № 04-28/1-869 від 23.02.2021, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 17.07.2014 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до дублікату договору купівлі-продажу квартири від 22.12.2000, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
Також згідно договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 17.11.2004 ОСОБА_1 є власником 1/6 частини домоволодіння АДРЕСА_3 .
У висновку щодо розв`язання спору про доцільність позбавлення батьківських прав від 30.08.2021 Степненська сільська рада Запорізького району Запорізької області як органу опіки та піклування висловила позицію про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 .
З таким висновком погоджується і суд з огляду на наступне.
Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Суд приходить до переконання, що змінити поведінку ОСОБА_3 по відношенню його неповнолітньої доньки неможливо. ОСОБА_3 не відвідує дитину, не спілкується з нею, не платить аліменти. Відомостей про те, що позивач чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні з дитиною матеріали справи не містять.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Наразі суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 байдуже ставиться до питання виховання та утримання своєї дитини. Він свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для її гармонічного розвитку.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 .
Досліджені у судовому засіданні докази підтверджують посилання позивача на те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі в житті дитини. Ці обставини підтвердили й свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні ОСОБА_3 його неповнолітньої доньки, судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що ОСОБА_3 намагався або намагається виконувати батьківські обов`язки.
У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 зазначила, що не заперечує проти позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо неї, підтвердила обставини, які зазначені у позові, зокрема те, що батька вона ніколи не бачила, жодної участі у її утриманні та вихованні він не приймає.
На переконання суду позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 , не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню.
Актом обстеження умов проживання від 08.09.2021, складеним представниками відділу по Олександрівському району служби «управління» у справах дітей Запорізької міської ради, зафіксовано обстеження умов проживання родини за адресою: АДРЕСА_1 . За змістом даного акту для виховання, розвитку та проживання дитини створено належні умови.
Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов`язки, підстав для передачі дитини під опіку держави суд не вбачає, а тому дитину слід залишити проживати з матір`ю, що відповідає її інтересам.
Потреби у стягненні аліментів на утримання дитини суд не вбачає, оскільки вони раніше вже були стягнуті судовим рішенням.
Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_3 , що він не позбавлений права у подальшому вирішувати питання про поновлення його у батьківських правах відносно дитини в порядку, передбаченому ст. 169 СК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,-
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 02.12.2021.

Суддя Д.І. Сакоян