Справа № 509/863/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Мочернюк В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/863/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АЛЬФА БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «АЛЬФА БАНК», далі АТ «АЛЬФА БАНК»), 21.02.2018 звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича за вчиненням виконавчого напису щодо стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості ОСОБА_2 , далі ОСОБА_2 , в розмірі 48 945,94 доларів США за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер: :02:001:0087, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_1 надала в іпотеку за Іпотечним договором, посвідченим 12.10.2006 приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. зареєстрованого в реєстрі за №8053.

21.02.2018 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. вчинив виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за №2835), за яким стягнув кредитну заборгованість ОСОБА_2 в розмірі 48 945,94 доларів США, що складається із: заборгованості за кредитом - 29 858,84 доларів США; заборгованості за відсотками - 19 087,10 доларів США, за рахунок вищевказаної земельної ділянки.

Проте, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, а нотаріус вчинив виконавчий напис, після спливу строків давності за вимогами у повному обсязі, виконавчий напис не відповідає вимогам виконавчого документу встановленим ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідач приховав від нотаріуса, а нотаріус не перевірив факт наявності судового спору, що виключає безспірний характер заборгованості, який є передумовою для вчинення виконавчого напису.

Позивач просить визнати виконавчий напис вчинений 21.02.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем зареєстрований в реєстрі за №2835 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.02.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні.

25.03.2021 року у зв`язку з клопотанням представника позивача адвоката Вуж Д.В. та заявою представника відповідача АТ «Альфа-Банк» адвоката Борщенка К.Ю. відкладено розгляд справи на 20.04.2021 року.

20.04.2021 року у зв`язку з заявою представника відповідача АТ «Альфа-Банк» адвоката Борщенка К.Ю., який перебував у щорічній відпустці розгляд справи відкладено на 11.05.2021 року.

11.05.2021року представником позивача Рибальченко Л.В. та третьої особи ОСОБА_2 адвокатом Вуж Д.В. до суду подані заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідач АТ «АЛЬФА БАНК» адвокат Борщенко К.Ю. у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов, чи зустрічного позову не надав, хоча вказані матеріали позову та ухвала суду у відповідності до вимог ст.ст.130,131 ЦПК України, направлялись на адресу відповідача.

Також, 11.05.2021 року засобами електронної пошти представником відповідача адвокатом Борщенком К.Ю. суду подані письмові пояснення по справі, відповідно до яких вважає що у позовних вимогах необхідно відмовити за недоведеністю. Обґрунтовує це тим, що позивачем не надано документів спростовуючі вірність нарахувань заборгованості посилаючись на те що, суд першої інстанції не врахував Висновок ВП ВС 15.01.2020 року, провадження 14-557цс19, справа № 305/2082/14ц. Жодних пояснень чи заперечень щодо суті спору, а саме щодо визнання виконавчого напису вчиненого 21.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем зареєстрований в реєстрі за №2835 таким, що не підлягає виконанню представник не зазначив. Також у поданих поясненнях крім викладеної позиції у справі представник відповідача просив відкласти розгляд справи на іншу дату, посилаючись на те, що 11.05.2021 року о 12:00 год. останній має приймати участь у розгляді справи у Приморському районному суді м. Одеси.

Враховуючи те, що представник відповідача не обґрунтував необхідність надання вищого пріоритету в розгляді цивільної справи Приморським районним судом м. Одеси за участі представника відповідача ніж в розгляді цивільної справи Овідіопольським районним судом Одеської області, а також те, що розгляд справи №509/863/21 Овідіопольським районним судом Одеської області призначено на 11.05.2021 року о 15:30 год., тобто на 3 год. 30 хв. пізніше ніж час, призначений Приморським районним судом м. Одеси, що, зумовлюючи відстань між судами, надає об`єктивну можливість представнику відповідача бути присутнім на обох судових засіданнях, приймаючи до уваги необхідність дотримання скорочених строків розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, а також приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович у судове засідання не з`явилися, проте повідомлені належним чином про місце дату та час судового засідання. Причини неявки не відомі, заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.

У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Судом встановлено, що 12.10.2006 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" та ОСОБА_2 був укладений Договір кредиту №661/Ф03.14/094, далі Договір кредиту.

12.10.2006 року в забезпечення зобов`язань за вищевказаним Договором кредиту між відповідачем та позивачем був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. зареєстрований в реєстрі за №8053, відповідно до якого в іпотеку надано земельну ділянку кадастровий номер: :02:001:0087 за адресою: АДРЕСА_1 (далі Іпотечний договір.

28.09.2015 року позичальнику ОСОБА_2 відповідачем була видана Довідка (№10.1-186/96-17148) стосовно розміру відсотків та тіла кредиту, які у період з 12.10.2006 по 28.09.2015 роки були сплачені в рахунок погашення заборгованості за Договором кредиту №661/Ф03.14/094 від 12.10.2006 року.

Згідно вказаної Довідки, останньою датою платежу позичальника ОСОБА_2 за вищевказаним Договором кредиту відповідач зазначив 10.04.2014 року.

17.01.2018 року відповідач подав до Овідіопольского районного суду Одеської області позовну заяву про стягнення в солідарному порядку заборгованості за Договором кредиту №661/Ф03.14/094 від 12.10.2006 з третьої особи ОСОБА_2 (позичальника) та позивача ОСОБА_1 (поручителя) 48 945,94 доларів США, з яких:

- за кредитом - 29 858,84 доларів США;

- за відсотками - 19 087,10 доларів США.

Дата подання позову встановлена в судовому рішенні у справі №509/152/18 від 25.06.2018 року, а також в постанові Одеського апеляційного суду від 01.03.2019 року.

21.02.2018 року за заявою відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. вчинив виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №2835 стосовно стягнення заборгованості ОСОБА_2 в розмірі 48 945,94 доларів США, що складається із:

- заборгованості за кредитом - 29 858,84 доларів США;

- заборгованості за відсотками - 19 087,10 доларів США, за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер: :02:001:0087 за адресою: АДРЕСА_1 , наданої позивачем ОСОБА_1 відповіда чу за Іпотечним договором, посвідченим 12.10.2006 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. зареєстрованого в реєстрі за №8053.

Таким чином судом встановлено, що відповідач, після подання до суду (17.01.2018 року) позову про стягнення заборгованості за Договором кредиту №661/Ф03.14/094 від 12.10.2006 року в розмірі 48 945,94 доларів США, подав нотаріусу заяву на отримання виконавчого напису, та отримав останній 21.02.2018 року щодо стягнення заборгованості на цю ж саму суму (48 945,94 доларів США) за тим самим Договором кредиту.

З тексту судового рішення у справі №509/152/18 від 25.06.2018 року, з тексту постанови Одеського апеляційного суду від 01.03.2019 року у справі №509/152/18, а також з наданої позивачем копії Договору кредиту вбачається, що дата укладання Договору кредиту - 12.10.2006 року.

Отже, приватний нотаріус Чуловський В.А., посилаючись у виконавчому написі від 21.02.2018 року на дату укладання Договору кредиту №661/Ф03.14/094, припустився помилки, та замість 12.10.2006 року зазначив 20.10.2006 року.

Також, судами першої і апеляційної інстанцій у справі №509/152/18 встановлено, що до позовної заяви відповідачем додана довідка станом на 17.05.2017 р. (№10.1-87/8524 від 18.05.2017), де зазначена дата останньої сплати платежів за договором кредиту №661/Ф03.14/094 від 12.10.2006 р. (кредиту та відсотків) - 10.04.2014 р.

25.06.2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області ухвалив рішення у справі №509/152/18 відповідно до якого відмовив відповідачу у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в повному обсязі з причини пропуску строків позовної давності. Зокрема, в рішенні встановлено, що відповідачем не надано суду будь-яких належних доказів (фінансових документів - квитанцій, платіжних доручень тощо) на підтвердження внесення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 коштів на погашення заборгованості за договором кредиту в більш пізні періоди чи дати, ніж 10.04.2014.

01.03.2019 року Одеський апеляційний суд залишив в силі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.06.2018 року у справі №509/152/18, підтримавши позицію суду першої інстанції щодо застосування строків позовної давності.

Касаційна скарга відповідачем не подавалася. Рішення у справі №509/152/18 від 25.06.2018 року набрало законної сили.

02.02.2021 року позивач ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про відкриття виконавчого провадження №64113442 від 12.01.2021 року щодо звернення стягнення на земельну ділянку, кадастровий номер: :02:001:0087 за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з копії конверту, надісланого приватним виконавцем із трек-номером 324, а також роздруківки відомостей АТ «Укрпошта» щодо отримання конверту за трек- номером 324 (а.с.22-23).

Вказане виконавче провадження було відкрите на підставі вищезазначеного виконавчого напису №2835 виданого 21.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А.

Вищевикладені обставини не заперечуються відповідачем.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», в редакції, що діяла на дату вчинення виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, в редакції, що діяла на дату вчинення виконавчого напису (далі Порядок) містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Пунктом 3.2 вказаного Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі за текстом «Перелік»).

Відповідно до п.11 Переліку, для одержання виконавчого напису за іпотечним договором подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;

б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;

в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;

г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;

ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Таким чином при вчиненні виконавчого напису, нотаріус зобов`язаний ознайомитися зі всіма умовами договору, що встановлює основне зобов`язання, а також з розрахунком заборгованості.

17.01.2018 року до суду у справі №509/152/18 відповідач подав позовну заяву разом із розрахунком, де останньою датою платежу за кредитом та відсотками зазначив 10.04.2014 р.

У справі №509/152/18 до Овідіопольского районного суду Одеської області Рибальченко Л.В. та ОСОБА_2 була подана заява про застосування строку позовної давності, з доводами якої погодилися суди першої та апеляційної інстанції у справі №509/152/18 (рішення від 25.06.2018 та постанова від 01.03.2019), встановивши:

- відсутність поважних причин для пропуску відповідачем позовної давності;

- відсутність в Договорі кредиту умов щодо збільшення строку позовної давності;

- відсутність підстав для задоволення позову банку до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з причин пропуску позовної давності.

Судовими рішеннями у справі №509/152/18 встановлено, що оскільки строк користування кредитом сплив 11.06.2014 року на підставі п.7.1. та п.4.5. Договору кредиту №661/Ф03.14/094 від 12.10.2006 року (зміна строку виконання основного зобов`язання), то позовні вимоги банку заявлені 17.01.2018 року щодо сплати всього розміру кредиту не можуть буди задоволенні, оскільки до таких вимог застосовується позовна давність.

Судом встановлено, що позовні вимоги за вказаним Договором кредиту (щодо періоду та розміру заборгованості) заявлені відповідачем у справі №509/152/18, є ідентичними вимогам, заявленим відповідачем та відображеним у виконавчому написі від 21.02.2018, та складають 48 945,94 доларів США.

Як зазначено в правовому висновку, що міститься в п.80 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 (провадження №12-278гс18), Велика Палата Верховного Суду вважає, що:

- строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

- загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 10.10.2018 у справі №405/1015/17 (провадження № 61-10285св18), з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Також судом встановлено, що приватний нотаріус Чуловський В.А. не вказав у виконавчому написі реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 , (у виконавчому написі міститься дев`ять цифр, замість необхідних десяти), чим порушив ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме п.4 ч.1 ст.4 Закону «Про виконавче провадження», яким передбачено, що у виконавчому документі зазначається, зокрема, для фізичних осіб - платників податків реєстраційний номер облікової картки платника податків, а також п.2 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, де зазначено, що виконавчий документ у паперовій формі повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 6 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Між тим, суд критично ставиться до позиції позивача стосовно приховання відповідачем факту наявності судового спору, що виключає безспірний характер заборгованості, який є передумовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

В правовому висновку, що міститься в п.82 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 (провадження №12-278гс18), Велика Палата Верховного Суду зазначає, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості.

Враховуючи те, що у справі №509/152/18 Овідіопольским районним судом Одеської області та Одеським апеляційним судом було відмовлено банку у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 саме з причин пропуску позовної давності, то сама по собі наявність заборгованості у розмірі 48 945,94 доларів США не оспорювалася.

Доводи, зазначені в письмових поясненнях представника відповідача не спростовують позиції позивача в частині невідповідності виконавчого документу вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та звернення відповідача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису після спливу строків давності за вимогами до ОСОБА_1 у повному обсязі, що передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Також судом було встановлено, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено не на документі, який встановлює заборгованість, а на окремому новоствореному нотаріусом документі, що не передбачено чинним законодавством.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 454,00 гривні за подання заяви про забезпечення позову та 908,00 гривень за подання позовної заяви, а разом: 454,00+908,00 =1362,00 гривні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,19,23,89,141,258-259,264,265,273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АЛЬФА БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 21 лютого 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 2835 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «АЛЬФА БАНК» (, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 100) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), сплачений нею судовий збір у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 17.05.2021 року.

Головуючий: Є. М. Панасенко