Справа № 353/1283/14-ц
Провадження № 6/353/15/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді - Луковкіної У.Ю.,

за участю секретаря судового засідання (помічника судді) - Грошева В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: ПАТ «ІМЕКСБАНК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 , звернулось в суд з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача його правонаступником по справі № 353/1283/14-ц. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2014 року у справі № 353/1283/14-ц вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ІМЕКСБАНК» заборгованість за кредитним договором № 2916241/N-8 від 27.12.2013 року. 17.01.2020 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 115, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 2916241/N-8 від 27.12.2013 року. У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, відповідно припиняється її статус сторони виконавчого провадження та проводиться заміна належним кредитором згідно з вимогами ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13.04.2021 року прийнято до розгляду заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: ПАТ «ІМЕКСБАНК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, та призначено судове засідання, яке неодноразово відкладалось, в зв`язку з відсутністю підтверджень про вчасне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи.

Представник заявника ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій просив заяву про заміну сторони виконавчого провадження розглянути за його відсутності.

Представники заінтересованих осіб: ПАТ «ІМЕКСБАНК» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також заінтересована особа - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подану заяву, дослідивши додані до неї матеріали, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.12.2014 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області у справі № 353/1283/14-ц за позовом ПАТ «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором винесено рішення, згідно якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «ІМЕКСБАНК» заборгованість по договору № 2916241/N-8 про надання кредиту від 27.12.2013 р. в сумі 11189,83 грн.; заборгованість по договору № 999-00113319/1 про надання кредиту від 08.01.2014 р. в сумі 6533,15 грн.; понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с. 24-26).

Відповідно до копії Договору про відступлення права вимоги № 115 від 17.01.2020 року, укладеного між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», (п. 1) банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (а.с. 5-6).

Згідно Додатку № 1 до вищевказаного договору вбачається, що ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» передано, зокрема, право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 2916241/N-8 від 27.12.2013 року на сумарну заборгованість 9082,96 грн. (а.с. 7).

Пунктом 4 Договору про відступлення права вимоги № 115 від 17.01.2020 року передбачено, що ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (новий кредитор) сплачує ПАТ «ІМЕКСБАНК» (банк) за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі 3298104,06 грн.

Платіжним дорученням № 656 від 15.01.2020 року ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» здійснило повну оплату за Договором про відступлення права вимоги № 115 від 17.01.2020 року на суму 3298104,06 грн (а.с. 8).

Отже, згідно з долученим заявником договором про відступлення прав вимоги, ПАТ «ІМЕКСБАНК» відступив вимогу за кредитним договором № 2916241/N-8 від 27.12.2013 року щодо боржника ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Таким чином судом встановлено, що за рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2014 року у справі № 353/1283/14-ц, яке набрало законної сили 13.12.2014 року, стягувачем в частині заборгованості за кредитним договором № 2916241/N-8 від 27.12.2013 року стало ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Доказів, які б свідчили про відступлення новому кредитору ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прав вимоги банку ПАТ «ІМЕКСБАНК» до позичальника ОСОБА_1 за договором № 999-00113319/1 про надання кредиту від 08.01.2014 року в сумі 6533,15 грн., матеріали справи не містять. А отже, суд вважає, що заміна стягувача його правонаступником по справі № 353/1283/14-ц в частині примусового виконання рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2014 року, яке набрало законної сили 13.12.2014 року, що стосується стягнення заборгованості за договором № 999-00113319/1 про надання кредиту від 08.01.2014 року в сумі 6533,15 грн., не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 512 ЦК України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України).

Так, згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Тобто, наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до положень ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, для вирішення питання щодо заміни вибулої сторони у зобов`язанні необхідна наявність передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження 61-39193св18) та від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10 (провадження № 61-17987св20).

Згідно із ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 353/1283/14-ц з примусового виконання рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2014 року, яке набрало законної сили 13.12.2014 року, в частині заборгованості за кредитним договором № 2916241/N-8 від 27.12.2013 року, та заміни стягувача з ПАТ «ІМЕКСБАНК» на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за вказаним кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст.ст. 13, 18, 81, 247, 260-261, 353-355, 442 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву задовольнити частково.

Провести заміну сторони по справі № 353/1283/14-ц з примусового виконання рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2014 року, яке набрало законної сили 13.12.2014 року, за позовом Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», юридична адреса: пр-т. Гагаріна, 12-а, м. Одеса (код ) заборгованості по договору № 2916241/N-8 про надання кредиту від 27.12.2013 р. в сумі 11189,83 грн. (одинадцять тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень 83 копійки), а саме: замінити Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК» (юридична адреса: пр-т. Гагаріна, 12-а, м. Одеса, ), як стягувача, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (юридична адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського Апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна