У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Суходольського О.М.

при секретарі Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Глущенка О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Представник заявника адвокат Глущенко О.С., звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «Черкасиобленерго» в особі відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» здійснювати припинення розподілу (постачання) електричної енергії до житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . Заяву про забезпечення позову подано до пред`явлення позовної заяви до суду.

В обгрунтування заяви адвокат Глущенко О.С. вказує, що ОСОБА_1 згідно з договором від 03.10.2019 № 318074, укладеним ПАТ «Черкасиобленерго», є споживачем послуг з розподілу електричної енергії. Згідно з Додатком 2 до цього договору точкою розподілу електричної енергії (місцем виконання договору) є житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ).

11.11.2021комісія з розгляду актів про порушення відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» прийняла рішення, оформлене протоколом № 389, згідно з яким ОСОБА_1 визнана винною у порушенні Правил РРЕЕ, встановлених актом про порушення № 001172 від 30.08.2021, а також нараховано до сплати 45658,97 грн. за споживання 11 257 кВт*год. необлікованої електроенергії. ОСОБА_1 , як споживача електричної енергії попереджено, що нарахована суму має бути сплачена протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунку, а при несплаті у зазначений термін оператор системи має право припинити розподіл (постачання) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача.

Попередження про наступне припинення розподілу (постачання) електричної енергії протиправним, оскільки відповідно до пп. 1 п. 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі: заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи; несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи). На підставі вказаного, заявник зазначає що оператор системи розподілу електричної енергії не має права без рішення суду здійснювати припинення розподілу (постачання) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, а тому протокол № 389 від 11.11.2021 в частині попередження про наступне припинення розподілу є протиправним.

Адвокат вказує, що ОСОБА_1 вважає, рішення комісії з розгляду актів про порушення відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго», оформлене протоколом № 389 від 11.11.2021 року, протиправним, таким що порушує її права, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів» та має намір звернутися до суду із позовом про його скасування.

Крім того заявник вказує, що припинення розподілу (постачання) електричної енергії до вирішення спору суттєво ускладнить ефективний захист права ОСОБА_1 на отримання послуг з постачання (розподілу) електричної енергії та призведе до непропорційного втручання у її право власності на об`єкт житлової нерухомості, повноцінне користування яким за відсутності електричної енергії буде істотно обмеженим.

З урахуванням викладених осбтавин, заявник вказує, що необхідним, ефективним, та достатнім заходом забезпечення позову може бути заборона Публічному акціонерному товариству «Черкасиобленерго» в особі відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» здійснювати припинення розподілу (постачання) електричної енергії до житлового будинку, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язані із предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що є узагальненням судової практики з розгляду цивільних справ певної категорії, яку імплементовано у державі, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу. Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Представник заявника адвокат Глущенко О.С. просить вжити заходи забезпечення позову у виді заборони Публічному акціонерному товариству «Черкасиобленерго» в особі відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» здійснювати припинення розподілу (постачання) електричної енергії до житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 має намір звернутися з позовною заявою з вимогою про скасування протоколу відокремленого структурного підрозділу «Черкаські районні енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» №389 від 11.11.2021 року, що по суті є вимогою поновлення електропостачання. На підставі вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що наслідком вжиття заходів забезпечення позову, про застосування яких зазначає представник ОСОБА_1 , матиме наслідком поновлення електропостачання, тобто фактичне вирішення по суті можливого позову, у разі його задоволення, що згідно з вимогами ч. 10 ст. 150 ЦПК України є недопустимим.

Внаслідок невідповідності обраного заявником способу забезпечення позову вимогам процесуального законодавства, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Глущенка О.С.

Керуючись ст. ст. 149-153, 354 ЦПК України,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви адвоката Глущенка О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ознайомитись з повним текстом ухвали, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. М. Суходольський