Справа №521/5359/21
Провадження №2/521/3159/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря: Черненко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: ОСОБА_3 про визнання майна подружжя особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 67,1 кв. м., житловою площею 31,1 кв. м., що була придбана 06.03.2018 у шлюбі з ОСОБА_2 . Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на паркомісце № НОМЕР_1 , загальною площею 47,1 кв. м. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що було придбане 11.04.2018 у шлюбі з ОСОБА_2 .?Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль SKODA OCTAVIA А5, 2011 р. в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , (номер кузова НОМЕР_3 ), що був придбаний 18.07.2017 у шлюбі з ОСОБА_2 . Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на мотоцикл SUZUKI SKYWAYE.; номер шасі НОМЕР_4 , 2000 р. в., реєстраційний номер НОМЕР_5 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 виданого ТСЦ 5141, що був придбаний 12.07.2018 у шлюбі з ОСОБА_2 .

Позов обґрунтований такими обставинами. З 12.08.2006 ОСОБА_1 перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 . Від першого шлюбу позивач має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До шлюбу з ОСОБА_2 позивачу на праві приватної власності належали наступні об`єкти нерухомості: - двокімнатна квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 49, 8 кв м на підставі договору купівлі-продажу. посвідченого першою одеською державною нотаріальною конторою 1 лютого 2001, реєстр.№ 3-339; - трикімнатна квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 148,9 кв. м., на підставі Свідоцтва про праве власності від 08.10.2004 року № 3427 виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

06.06.2003 квартира АДРЕСА_3 була відчужена позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2003, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М., та зареєстрований в реєстрі за № 223. Кошти від продажу нерухомості позивачем заощаджувались для придбання житла сину. Також позивач безоплатно передала у власність своєму сину ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_4 , згідно договору дарування квартири від 24.06.2009, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кисельовою О.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 1145.

З 2017 року позивач із з сином ОСОБА_3 вирішили продати квартиру АДРЕСА_4 та придбати нову квартиру з паркомісцем та транспортний засіб. 18.07.2017 року придбано автомобіль SKODA OCTAVIA, А5, 2011 р. в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , (номер кузова НОМЕР_3 ), червоного кольору, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 виданого ТСЦ 8046. 05.03.2018 ОСОБА_3 здійснив продаж квартири АДРЕСА_4 за ціною 1 061 436 (один мільйон шістдесят одну тисячу чотириста тридцять шість) гривень 16 копійок. 06.03.2018 року за кошти, отримані з продажу квартири та заощаджені кошти було придбано квартиру АДРЕСА_1 за ціною 1 100 000 гривень. 11.04.2018 року придбано паркомісце № 102 за адресою: АДРЕСА_2 . 12.07.2018 року придбано мотоцикл SUZUKI SKYWAVE, номер шасі НОМЕР_4 , 2000 р. в.. реєстраційний номер НОМЕР_8 , вартість мотоцикла складає 22 700 грн. Все це майно зареєстровано на ім`я відповідача ОСОБА_2 , так як він займався оформленням відповідних документів в зв`язку із перебуванням ОСОБА_3 в рейсах закордонного плавання. Позивач зазначає, що задля заходів на майбутнє, для попередження будь-яких непорозумінь із поділом майна, вона вирішила звернутися до суду із відповідним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, в якому визнав позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. 10.06.2021 року судом відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову у цивільній справі.

10 червня 2021 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 .

02.07.2021 року третя особа ОСОБА_3 подав до суду пояснення третьої особи щодо позову та відзиву, в яких позов просив задовольнити в повному обсязі.

У відкрите судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх та представника відповідача відсутність.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають зважаючи на наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини.

12.08.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 видане Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 12.08.2006 ( т. 1 а. с. 23).

06.06.2003 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М., та зареєстрований в реєстрі за № 223. Як зазначає позивач в обґрунтування позову, кошти від продажу вказаної квартири були заощаджені для придбання житла для сина позивача ОСОБА_3 . Згідно п. 4 договору інвентаризаційна оцінка квартири - 16857 грн. (т. 1 а. с. 24).

24 червня 2009 року ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_4 на підставі договору дарування квартири від 24.06.2009, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кисельовою О.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 1145. Відповідно до пункту 4 договору дарунок сторони оцінили у 27695 грн. (т. 1 а. с. 30).

Вказана квартира належала ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_10 , виданим виконкомом Одеської міської ради 08.11.2004 року замість договору купівлі-продажу, посвідченою Другою одеською держнотконторою 12.12.2002 року № 1-6165, зареєстровано ОМБТІ та РОН 20.01.2003 р., р. № 1061, стор. 112, ке.473 пр. (т. 1 а. с. 26).

05.03.2018 ОСОБА_3 здійснив продаж квартири АДРЕСА_4 за ціною 1 061 436 (один мільйон шістдесят одну тисячу чотириста тридцять шість) гривень 16 копійок, що підтверджується договором купівлі- продажу від 05.03.2018, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мозолєвою О.В., зареєстровано в реєстрі № 792.

06.03.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , згідно якого ОСОБА_2 придбав вказану квартиру у власність за ціною 1 100 000 грн. Пунктом 6 договору передбачено, що дружина покупця ОСОБА_1 згодна з укладанням цього договору, що підтверджується її особистою заявою про згоду, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левченко Н.А. (т. 1 а. с. 39-41).

Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_2 є власником паркомісця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава виникнення права власності - договір від 11.04.2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Обслуговуюча компанія «ЖК Фаворит» (т. 1 а. с. 43).

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 вбачається, що ОСОБА_2 18.07.2017 року набув право власності на автомобіль SKODA OCTAVIA, А5, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (т. 1 а. с. 48).

Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 25.03.2021 виготовленого незалежним оцінювачем ТОВ «АМК ТРАСТ», код за , вартість автомобіля складає 293 760 грн. ( т. 1 а. с. 62).

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_2 12.07.2018 року набув право власності на мотоцикл SUZUKI SKYWAVE, номер шасі НОМЕР_4 , 2000 р. в.. реєстраційний номер НОМЕР_5 (т. 1 а. с. 49).

Згідно звіту про незалежну оцінку майна від 25.03.2021, виготовленого незалежним оцінювачем ТОВ «АМК ТРАСТ», код за , вартість мотоцикла складає 22 700 грн.(т. 1 . с. 63).

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилається на недосягнення згоди щодо поділу майна з відповідачем в позасудовому порядку, реєстрація спірного майна порушує права позивача на вільне користування та розпорядження майном.

Суд не погоджується із такими доводами позивача зважаючи на наступне.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Майнові відносини, які складаються між подружжям регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя - особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (частина перша статті 57 СК України).

У частині сьомій статті 57 СК України передбачено, що якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

У статті 60 СК України зазначено підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_6 не довела існування спору між сторонами щодо порядку поділу майна, яке було придбано в період шлюбу, не довела неможливість з об`єктивних причин укладення договору про поділ вказаного майна. Не надано доказів на підтвердження обставин звернення до відповідача щодо укладення договору про поділ майна та звернення до нотаріуса по питанню посвідчення відповідного договору із відмовою нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії.

Про відсутність спору між сторонами свідчить також і визнання відповідачем позову, а також відсутність заперечень проти позову третьої особи ОСОБА_3 .

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд зауважує також на тому, що власником квартири АДРЕСА_4 , грошові кошти після продажу якої, як зазначає позивач, були направлені на придбання спірного нерухомого майна, був ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 24.06.2009 року. Вказані обставини спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що спірне майно було придбане за її особисті кошти, вилучені з продажу квартири АДРЕСА_4 .

Що стосується рухомого майна, яке є предметом позову, а саме автомобіля SKODA OCTAVIA, А5, 2011 року випуску, суд зауважує, що цей транспортний засіб було придбано в період шлюбу в 2017 році, а квартира АДРЕСА_4 була відчужена ОСОБА_3 в 2018 році, що також спростовує доводи позивача про придбання вказаного майна за особисті кошти ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Керуючись ст. ст. 21, 57, 60, 61, 69-71 СК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: ОСОБА_3 про визнання майна подружжя особистою приватною власністю - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26 листопада 2021 року.

Суддя: Ю.В. Тополева