Справа № 727/523/21
Провадження № 2/727/654/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 р. м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Желик І.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі у період з 2003 року по 2019 рік. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 липня 2019 року шлюб між ними розірвано.

Під час шлюбу у 2009 році було придбано автомобіль марки «Dacia Logan» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 за кошти подаровані мамою позивачки ОСОБА_5 , внаслідок чого 10.02.2009 року реєстрація права власності на автомобіль була здійснена на позивачку.

Вказує, що автомобіль є її особистою власністю, незважаючи на те, що був придбаний під час шлюбу з відповідачем. 29.11.2019 року, позивач продала автомобіль «Dacia Logan» д/н НОМЕР_1 . Згідно висновку автотоварознавчого дослідження з визначення ринкової вартості транспортного засобу № 97-11-19 від 27.11.2019 року, ринкова вартість автомобіля марки «Dacia Logan» НОМЕР_1 становить 48649 грн.

11 червня 2020 року, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 , в якому він просить стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі половини вартості автомобіля.

На підставі викладеного просить визнати транспортний засіб марки «Dacia Logan» д/н НОМЕР_1 її особистою приватною власністю.

22 січня 2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

12.03.2021 року відповідачем ОСОБА_4 , через канцелярію до суду подано відзив на позовну заяву. Відповідач вказує, що 16.10.2003 року між ним та позивачкою був укладений шлюб . Під час шлюбу з позивачкою ними був придбаний у автосалоні новий легковий автомобіль марки «Dacia Logan» 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 . До придбання автомобіля і на час придбання автомобіля він постійно працював та мав доходи, що підтверджує довідкою з ПФУ за період з 1999 року по 2020 рік. Вказує, що позивачка працювала до 2005 року. Також у відзиві зазначає, про наявність коштів на депозитних рахунках в установах банку, а саме: відповідно до квитанцій в АТ «УкрСиббанк» від 18.06.2013 року ним внесено на депозитний рахунок 40000 грн та ПАТ «Банк Руский Стандарт» від 25.06.2013 року 20000 грн. Відповідач вказує, що 09.08.2013 року він оформив спадщину після смерті матері та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на кошти, які були розміщені у ПАТ «Дельта Банк» в сумі 45081,95 грн., частину даних коштів він розмістив на депозитний рахунок в АТ «УкрСиббанк» 19.09.2013 року. Позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позову.

19.04.2021 року позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні надані письмові пояснення по справі. У письмових поясненнях позивачка зазначає, що автомобіль був придбаний нею за особисті кошти, які були подаровані їй, її матір`ю ОСОБА_5 та внаслідок чого 10.02.2009 року, реєстрацію права власності на автомобіль було здійснено виключно на неї. Вважає, що хоча автомобіль був придбаний під час шлюбу з відповідачем, однак він є її особисто власністю. Стверджує, що відповідно до довідки про доходи, які додані до матеріалів справи загальний дохід сім`ї за 6 років складає 101408 грн, а вартість автомобіля становить 97000 грн. На основі цього стверджує, що автомобіль не міг бути придбаний за кошти їхньої сім`ї, адже за шість років у них були різноманітні витрати в процесі життєдіяльності і їхня сім`я не могла прожити 6 років за 4404 грн. Позивачка вважає, що таким чином відповідач хоче ввести суд в оману та заволодіти 50% вартості авто.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 надала пояснення аналогічні позовній заяві та відповіді на відзив. Просила задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача вказала суду , що в справі є достатня кількість доказів, які вказують на те, що автомобіль було куплено за кошти матері позивача. Так, з наявних у справі письмових доказів, вбачається, що автомобіль на момент покупки коштував 97 000 грн. , а сім`я ОСОБА_6 заробила трохи більше 101 000 грн. З чого слідує, що автомобіль вони не могли собі дозволити купити, так як витрачали гроші на різноманітні життєві потреби , харчувалися, витрачали кошти на одяг, відпочинок, лікування, тощо. Крім того вказує, що відповідач не мав належних доходів.

Представник відповідача С. Мігоряну суду пояснив, що позов відповідач не визнає. Заперечує, той факт, що автомобіль був куплений за кошти матері ОСОБА_7 . Вказує, що автомобіль був куплений за спільні кошти подружжя. Зазначає, що матір ОСОБА_8 в той період купила собі також дороговартісну квартиру. Тому ймовірно грошей, щоб подарувати їх дочці не мала. Наголошував на презумпції права спільної сумісної власності подружжя. Також зазначив, що автомобіль в 2019 році був проданий. Тому зараз позивачка ставлячи в позові вимогу про визнання права власності на цей автомобіль, обрала невірний спосіб захисту, так як наразі автомобіль з часу його відчуження є власністю іншої особи. Тому зараз неможливо рішенням суду визнати право власності на спірний автомобіль за позивачем ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 16.10.2003 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці (а.с. 77).31 липня 2019 року Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 78-79).

Згідно висновку експерта № 97-11-19 від 27.11.2019 року ринкова вартість автомобіля «Dacia Logan» НОМЕР_1 становить 48649 грн. ( а.с. 24-25).

Згідно з виписки з рахунку у фонді ІНСЗ від 08.10.2014 року ОСОБА_9 працювала за категорією хатні робітники за період з 01.06.2002 року по 30.06.2014 року та за вказаний період отримувала доходи( а.с. 30).

Згідно договору купівлі продажу, транспортний засіб «Dacia Logan» НОМЕР_1 , 29.11.2019 року був відчужений ОСОБА_10 за суму коштів 25000грн.( а.с.31-32).

Відповідно до відповіді на запит від 28.08.2021 року №31/24/05-8 А, встановлено,що автомобіль «Dacia Logan» НОМЕР_1 був зареєстрований на ОСОБА_1 , як на одноособову власницю ( а.с. 41-42).

З інформації виданої Пенсійним фондом України, в таблицях, вбачаються відомості про доходи ОСОБА_1 за період 2000 -2017 років. ( а.с. 69-70).

З інформації виданої Пенсійним фондом України, в таблицях, вбачаються відомості про доходи ОСОБА_4 за період 1999 -2017 років (а.с. 80-82).

З квитанції про касові операції від 18.06.2013 року , вбачається, що ОСОБА_4 були внесені кошти в сумі 40000 грн. на рахунок АТ «Укрсиббанк» а.с. (83).

З квитанції про касові операції від 25.06.2013 року , вбачається, що ОСОБА_4 були внесені кошти в сумі 20000 грн. на рахунок ПАТ «Банк Руский стандарт» ( а.с.83).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_4 отримав спадщину після смерті матері на спадкове майно вартість якого складає 45 081.95 грн. а.с.( 84).

З квитанції про касові операції від 19.09.2013 року, вбачається, що ОСОБА_4 були внесені кошти в сумі 40000 грн. на рахунок АТ «Укрсиббанк» ( а.с.85).

З рахунку фактури №КЛ -0000039 від 06.02.2009 року вартість автомобіля «Dacia Logan» на час покупки складала 97000 грн ( а.с.88).

Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України ОСОБА_4 в період часу з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року отримував доходи в ЧФДП «Нафтогазмережі» ( а.с. 90).

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він є сусідом ОСОБА_6 . Каже, що ОСОБА_12 ніде не працював. Всі говорили, що ОСОБА_8 мама дала гроші на купівлю автомобіля. Він не знає чи сидів ОСОБА_13 вдома, чи працював на Калинівському ринку. ОСОБА_12 часто сам йому казав, що теща купила їм машину. Чи особисто ОСОБА_14 купила машину він це не чув. Свідок не бачив щоб хтось з ОСОБА_6 займався ремонтом машини. Свідок допомагав ОСОБА_8 оформляти авто, з цією метою вони їхали на вул. Руську м. Чернівці в МРЕВ. Туди за кермом їхав свідок , звідти назад додому їхала ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він є священником, а ОСОБА_16 у нього на парафії був псаломщиком. Тому ОСОБА_12 він знав раніше за ОСОБА_8 , ще до того як вони одружилися. ОСОБА_17 працювала на двох роботах. Мала на той час непогані доходи. І автомобіль вона купила за гроші, які дала їй її мама. Знає це зі слів ОСОБА_8 . Каже, що не було такого щоб ОСОБА_12 працював на Калинівському ринку. В нього робота була пов`язана з перевіркою лічильників. Каже, що пропонував ОСОБА_12 влаштуватися на роботу на Калинівський ринок або на заправку, оскільки чув що є такі роботи, однак ОСОБА_12 працювати не бажав. Коли ОСОБА_12 працював у котельні, то півроку був вільний, однак влаштовуватися на запропоновані йому роботи не хотів, бо був не дуже активний до роботи. Свідок разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_12 їхав по салонах шукати авто. Не був присутнім коли мама давала гроші ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що вона є тіткою ОСОБА_4 . Якого характеризує з негативної сторони. Каже, що ОСОБА_12 ніколи не хотів працювати. В Румунію на роботи він ніколи не їхав, на Калинівському ринку також не працював. Працював деякий час у газ конторі та ходив перевіряти лічильники. Знає, зі слів ОСОБА_19 матері, що мама ОСОБА_8 дала гроші на автомобіль.

Свідок ОСОБА_20 пояснила, що вона є тіткою ОСОБА_4 . Каже , що ОСОБА_12 їй розказував, що мама ОСОБА_8 дала гроші на покупку автомобіля. В Румунію ОСОБА_12 їздив відпочивати, але ніколи там не працював. Не пам`ятає чи працював ОСОБА_12 в охоронних агентствах. Здебільшого ОСОБА_12 сидів удома. У нього ніколи грошей не було. Він здебільшого просив гроші на дрібні побутові витрати у своєї матері. Коли ОСОБА_12 з ОСОБА_8 приїжджали в село, то за кермом був більше ОСОБА_12 , він вчив ОСОБА_21 їздити. ОСОБА_12 казав, що машину купила теща.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_7 . Каже, що вона багато років працювала в Італії, мала непогані заробітки, господарі у яких вона працювала оплачували їй проїзди додому, харчувалася вона також за рахунок роботодавців, тому заощадила гарну суму коштів і вирішила дочці купити автомобіль. Тому подарувала ОСОБА_8 з цією метою 12 тисяч євро. Гроші вона давала в своїй квартирі, більше нікого тоді не було, хто б це бачив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні відповідно до норм матеріального і процесуального права, приходить до наступних висновків:

Згідно з частиною першою статті 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, що кореспондується з положеннями статті 368 ЦК України.

Така ж позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу може бути спростована. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості і є її процесуальним обов`язком.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 57СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст.57СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

У відповідності до положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦК України.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами у цивільній справі є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами був укладений 16.10.2003 року. Також встановлено, що і позивач, і відповідач в період свого сімейного життя працювали на роботах, отримували доходи ( а.с. 69,70, 80, 81, 82,90), разом вели спільне господарство, разом планували витрати, їздили на відпочинок, лікувалися, тощо. Позивач стверджує, що нею в 2009 році було придбано автомобіль «Dacia Logan» д/н НОМЕР_1 , за власні кошти, так як відповідач не мав доходів. З пояснень свідків, в судовому засіданні встановлено, та не заперечувалося позивачем, що сторони за час шлюбу спірним автомобілем користувалися разом, інколи автомобілем керувала позивач, інколи відповідач, і спорів з приводу володіння автомобілем у сторін не виникало. 31 липня 2019 року сторони розлучилися.29.11.2019 року позивач ОСОБА_1 відчужила автомобіль, шляхом його продажу. Та в зв`язку з тим, що відповідач звернувся до неї з позовом про стягнення половини вартості вилучених від продажу автомобіля коштів, при поділі майна подружжя, звернулася з цим позовом та просить визнати автомобіль «Dacia Logan» д/н НОМЕР_1 її особистою власністю.

На підтвердження своїх вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що кошти на придбання автомобіля подарувала їй, її мама - ОСОБА_5 . Доказами, що підтверджують цей факт, зазначає пояснення свідків, зокрема її матері ОСОБА_5 . Заслухавши в судовому засіданні пояснення свідків, дослідивши всі інші вагомі для вирішення даної справи обставини, суд приходить до висновку , що покази матері позивача не можуть бути взяті до уваги, оскільки мають суб`єктивний характер. Покази інших свідків і зокрема тих, що є родичами відповідача, суд також не може брати до уваги оскільки вони безпосередньо не були присутніми в момент дарування грошей позивачу її матір`ю, і їх свідчення базуються тільки на відомостях одержаних зі слів позивача. Подекуди свідки вказують, що відповідач сам неодноразово розповідав, про те що автомобіль подарувала ОСОБА_22 її мама, однак, відповідач цей факт заперечує, тому такі покази свідків судом братися до у ваги не можуть, оскільки нічим не підтверджені.

Крім того, позивач та її матір, яка допитана в якості свідка, в судовому засіданні стверджують, що подаровані кошти були в іноземній валюті, в сумі 12 тисяч євро.

Зі змісту п.5 ст.719 ЦК України вбачається, що договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до положень Податкового кодексу України, зазначений дохід повинен оподатковуватися.

Як вбачається з архівів офіційного валютного курсу, що розміщений на сайті Національного банку України, в період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, офіційний курс євро в Україні коливався від 9.5 грн. до 12 грн. Таким чином договір дарування коштів в сумі 12 тисяч євро, що складало щонайменше 114 тисяч грн. ( 9.5 грн.*12000 євро), повинен був укладатися у письмовій формі і посвідчуватися нотаріально.

В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт дарування грошей позивачу її матір`ю, зокрема тому, що договір дарування не оформлений відповідно до вимог чинного законодавства, в зв`язку з чим є нікчемними, та не створює ніяких юридичних наслідків. Отже, немає підстав вважати, що спірний автомобіль був придбаний за кошти, які належали позивачу та є її особистою власністю

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що грошові кошти, за які було придбано спірний автомобіль є її особистою власністю, так як були отримані в дар від її матері - ОСОБА_5 , є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

Враховуючи зазначене, підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання автомобіля її особистою приватною власністю не вбачається, отже в задоволені позову слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, згідно положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.57,60, 70, СК України, ст.368, п.5 ст.719 ЦК України, ст.ст.4, 5, 7, 12, 17, 18, 76, 133,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.М. Танасійчук