Провадження № 4-с/752/85/21
У Х В А Л А

Іменем України

30.09.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

за участі секретаря Потапенко Д.І.,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Яковенко Владислава Андрійовича, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

в с т а н о в и в:

заявниця звернулась до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бабкової Тетяни Ігорівни відповідно до якої просила:

-визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бабкової Тетяни Ігорівни від 20.10.2016 р. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 52522638.

-визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бабкової Тетяни Ігорівни щодо не направлення постанови від 20.10.2016 р. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 52522638 на адресу боржника у встановлений процесуальний строк.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 18.11.2013 р. задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 70177 доларів США 48 центрів, що за курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становило 560928 гривень 60, 1870289 гривень 98 копійок та судові витрати 3441 гривень. На підставі зазначеного рішення був виданий виконавчий лист. Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Яковенка Владислава Андрійовича від 04.10.2016 р. було відкрито виконавче провадження № 52522638. На підставі постанови державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бабкової Т.І. від 20.10.2016 р. накладено арешт на все майно ОСОБА_1 .

Зазначену постанову заявниця вважає незаконною, оскільки при відкритті виконавчого провадження було допущено ряд порушень.

Заявниця посилається на те, що заява про відкриття виконавчого провадження була подана представником стягувача, довіреність якого не була оформлена належним чином, до заяви не було долучено квитанцію про сплату авансового внеску. Зазначені обставини були підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, однак такі дії не були вчинені державним виконавцем. Постанова про відкриття виконавчого провадження не була направлена боржнику, а державний виконавець розпочав примусове виконання рішення без наявності підтвердження про те, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, заявниця зазначає, що оскаржувана постанова про арешт майна боржника не є мотивованою в порушення вимог Закону, та винесена без наявності інформації та ідентифікації майна боржника.

В ході судового розгляду представник заявника підтримала подану скаргу, просила її задовольнити, посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в зв`язку з відсутністю належно оформленої довіреності у представник стягувача та відсутністю підтвердження про сплату авансового внеску, а також неправомірну бездіяльність державного виконавця, який не надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження у строки та спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бабкова Т.І. та представник стягувача в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду були повідомлені належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд скарги у їх відсутність.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі заочного рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 18.11.2013 р. задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 70177 доларів США48 центрів, що за курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становило 560928 гривень 60, 1870289 гривень 98 копійок та судові витрати 3441 гривень.

Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 20.02.2019 р. зазначене рішення Голосіївського районного суду м.Києва залишено без змін.

Як встановлено судом 14.01.2014 р. на підставі заочного рішення від 18.11.2013 р. Голосіївським районним судом м.Києва видано виконавчий лист № 752/10333/13-ц.

На підставі зазначеного виконавчого листа та заяви стягувача 04.10.2016 р. державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Яковенком Владиславом Андрійовичем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Правовідносини сторін у виконавчому провадженні та дії державного виконавця на момент відкриття виконавчого провадження регламентувались положеннями Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV.

Відповідно до положень ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані

йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності

порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження з заявою про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 2434659,58 гривень звернувся представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Кононець С.П. на підставі поданої довіреності.

Згідно з ст.9 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 606-ХІV, сторони можуть реалізовувати свої права і обов`язки у

виконавчому провадженні самостійно або через представників.

Участь юридичних осіб у виконавчому провадженні

здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які

діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через

представників юридичної особи.

Повноваження представника повинні бути підтверджені

довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст.25 Закону державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він

відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до

виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня

надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про

відкриття виконавчого провадження.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження

надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та

боржникові.

Відповідно до положень статті 238 Цивільного кодексу України представник (у тому числі і за довіреністю юридичної особи) може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.

Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 від 18.06.2015 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за № 736/27181, право на створення, підписання, погодження, затвердження документів визначається актами законодавства, положеннями (статутами) установ, положеннями про структурні підрозділи і посадовими інструкціями.

Пунктом 10 Розділу ІІ названих Правил передбачено, що порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку.

Копія набуває юридичної сили лише у разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження довіреність, подана представником Кононець С.П. з заявою про відкриття виконавчого провадження хоча і містить повноваження даного представника на завіряння копій документів без проставлення відбитку печатки, однак не містить всіх обов`язкових реквізитів, визначених законом, а саме, що це є копія довіреності, і що вона відповідає оригіналу, а також дату такого посвідчення..

А отже, представником стягувача при зверненні до виконавчої служби не було надано належним чином засвідчених документів, що підтверджують його повноваження.

Зазначені обставини були підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, однак державний виконавець Голосіївського ВДВС м.Кихв Яковенко В.А. виніс 04.10.2016 р. постанову про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до ст.31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з

повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про

відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову

про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у

виконавчому документі.

Судом встановлено, і зазначені обставини не спростовані державним виконавцем, що такі вимоги закону не були дотримані, оскільки матеріали виконавчого провадження не містять будь-яких доказів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику рекомендованою кореспонденцією.

В подальшому, 20.10.2016 р. державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бабковою Т.І. винесена постанова про арешт майна боржника на підставі положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 02 червня 2016 року

№ 1404-VIII, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Постанова державного виконавця не містить посилання на суму стягнення в межах якого накладено арешт, а також не містить перелік майна, на яке накладено арешт без визначення його ідентифікуючих ознак, або ж проведення опису з визначенням вартості такого майна.

Крім того, арешт накладено державним виконавцем не одночасно з відкриттям виконавчого провадження.

Як зазначалось судом виконавче провадження № 52522638 було відкрито на підставі норм Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV і боржнику був встановлений строк протягом 7 днів для добровільного виконання рішення суду.

В силу положень ст.27 зазначеного Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

В даному випадку, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази і такі обставини встановлені судом, що боржнику взагалі була надіслана постанова про відкриття виконавчого провадження у спосіб, встановлений Законом, і йому було відомо про такі обставини.

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять письмових доказів фактичного направлення боржнику постанови про арешт майна боржника, що суперечить положенням ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII.

Враховуючи встановлені судом обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку, що вжиття заходів для примусового виконання рішення суду без наявності підтвердження про отримання (або відмову від отримання) боржником постанови про відкриття виконавчого провадження не узгоджується з положеннями Закону України «Про виконавче провадження», а отже така постанова про арешт майна боржника є незаконною, винесена передчасно та підлягає скасуванню.

Крім того, не відповідає вимогам Закону бездіяльність державного виконавця, що виразилась у фактичному не направленні боржнику постанови про арешт майна боржника від 20.10.2016 р.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Яковенко Владислава Андрійовича, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Яковенка Владислава Андрійовича від 20.10.2016 р. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 52522638.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Яковенка Владислава Андрійовича щодо не направлення постанови від 20.10.2016 р. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 52522638 на адресу боржника у встановлений процесуальний строк.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя