Справа № 214/8725/19
2-с/214/32/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою АТ «Криворізька теплоцентраль», -

ВСТАНОВИВ :

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 12.05.2021 року від боржниці ОСОБА_1 надійшла заява, згідно якої остання просить: скасувати судовий наказ у справі №214/8725/19 про стягнення з неї заборгованості за комунальні послуги та судові витрати на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль»? винесений 11.12.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та поновити їй процесуальний строк на подання заяви про скасування судового наказу.

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що 11 грудня 2019 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу виніс судовий наказ про стягнення з неї на користь AT «Криворізька теплоцентраль» заборгованості за житлово-комунальні послуги. Судовий наказ разом із заявою стягувача вона не отримувала, повідомлень про надходження рекомендованих повідомлень з відділу поштового зв`язку їй також не надходило. З огляду на те, що судовий наказ набрав чинності, вважає, що термін для подачі заяви про скасування судового наказу пропущений, в зв`язку з чим просить його поновити з підстав, викладених у клопотанні до цієї заяви, а судовий наказ скасувати з наступних підстав. Зі стягувачем ніяких договірних стосунків в рамках діючого законодавства вона не має. Вимоги стягувача до неї є надумані, безпідставні та необґрунтовані у повному обсязі, що витікає з наступних обставин. Станом на 2012 рік у відповідності до проектно-виконавчої документації, у квартирі де вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 вже було встановлено індивідуальне джерело опалення (газовий котел) з відключенням від мереж централізованого теплопостачання, що підтверджується актом про відключення від мереж ЦО від 02.04.2012р., складеним теплопостачальним підприємством - КПТМ «Криворіжтепломережа», та актом приймання в експлуатацію газифікованого об`єкта від 02.11.2011 р., виданим ПАТ «Криворіжгаз». На момент відключення її помешкання від мереж централізованого теплопостачання, послуги централізованого теплопостачання у її будинку надавало КПТМ «Кріворіжтепломережа», яке у 2013 році передало абонентські рахунки (персональні дані) до AT «Криворізька теплоцентраль», разом з інформацією про відключені об`єкти від централізованого опалення, а тому віднесення її квартири стягувачем до споживачів послуг централізованого опалення є: або хибним або самоправним. А отже вважає, що стягувач нарахував їй плату неправомірно. Факт ненадання та неотримання нею послуг від АТ «Криворізька теплоцентраль» підтверджується актом, який засвідчує відсутність у її помешканні централізованого опалення, а тому вимоги стягувача є необґрунтованими. Отже, з того часу ніяких послуг з централізованого опалення вона не отримує, а плата яку стягувач нарахував, є надуманою та безпідставною. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Між тим укладеного договору зі стягувачем вона не має, та у розумінні закону не є споживачем його послуг, тому як послуги від нього не отримує, та наміру отримувати не має. А належним доказом у наказному провадженні мав би слугувати укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, що витікає з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. З огляду на викладене вбачається, що стягувач, не надавши належних доказів свого права вимоги, та маніпулюючи законодавством, робить спробу необґрунтовано стягнути з неї кошти. Крім того, зазначила, що отримавши роздруківку по квартплаті з Нова-Ком за березень 2021 р. вона виявила, що сума, яку виставляє до оплати AT «Криворізька теплоцентраль», значиться як виконавчий лист, а також долучено строку виконавчого збору на користь того ж підприємства. Для з`ясування обставин, 30 квітня 2021 звернулась із заявою до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та того ж дня отримала копію судового наказу.

Дослідивши вимоги заяви та додані до неї документи, письмові матеріали справи, надавши їм оцінку в сукупності, приходжу до наступного висновку.

11.12.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі 31 313 грн. 48 коп., інфляційні витрати в розмірі 3 432 грн. 13 коп., 3% річних в розмірі 1 555 грн. 39 коп., а також судовий збір у розмірі 192 грн. 10 коп.

Копію судового наказу боржницею отримано 30 квітня 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Оскільки боржниця отримала копію судового наказу 30 квітня 2021 року та звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу 12 травня 2021 року, тобто в передбачений ч.1 ст.170 ЦПК України, строк, підстав для поновлення строку для подачі заяви про скасування судового наказу не вбачаю, а тому клопотання про поновлення строку є безпідставним, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст. 170,171 ЦПК України, не вбачаю підстав для повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу згідно ч.6 ст.170 ЦПК України, та вважаю достатньо підстав для постановлення ухвали про скасування судового наказу.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 258-260, 444 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ від 11.12.2019 року, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2016 року по 01.11.2019 року в розмірі 31 313 грн. 48 коп., інфляційні витрати в розмірі 3 432 грн. 13 коп., 3% річних в розмірі- 1 555 грн. 39 коп., а також судового збору у розмірі 192 грн. 10 коп.

В іншій частині відмовити.

Одночасно роз`яснюється, що АТ «Криворізька теплоцентраль» має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Прасолов