Справа №949/1334/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубровицька міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою та просить встановити факт проживання його та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 1988 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, просить встановити факт його проживання однією сім`єю на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з квітня 1988 року по 17 лютого 2020 року включно.

Свої вимоги мотивує тим, що у квітні 1988 року він та ОСОБА_2 почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В цей час вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка за адресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок був придбаний ними 15 лютого 1988 року за спільні кошти. За усною домовленістю з ОСОБА_2 , з урахуванням того, що вони вважали себе повноцінною сім`єю, а також того, що на момент здійснення купівлі-продажу будинку ці питання не мали для них жодного принципового значення, договір купівлі продажу житлового будинку був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , хоча даний будинок був придбаний для їхнього спільного проживання. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. При житті на неї був оформлений придбаний ними спільно житловий будинок, який становить основну масу спадкового майна. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповітного розпорядження не залишила, а тому спадкування здійснюється за законом. Оскільки власних дітей ОСОБА_2 не мала і від цих фактичних шлюбних відносин спільних дітей у них також не було, фактично він, як особа, що проживала з нею однією сім`єю, є єдиним спадкоємцем після її смерті. Для належного оформлення своїх спадкових прав він звернувся до приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу. Однак останній йому повідомив, що так як ОСОБА_2 заповіту не залишила, то спадкування має відбуватися за законом, що передбачає подання спадкоємцем документів, що підтверджують родинні стосунки з спадкодавцем. З огляду на те, що із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк він не звертався, а із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернутися не може, так як не довів родинних відносин із спадкодавцем, тому він звернувся до суду із даною заявою.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задоволити.

Представник заінтересованої особи Дубровицької міської ради в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви міського голови Микульського Б.М., останній просить дану справу розглянути без участі представника міської ради за наявними у справі матеріалами. Одночасно, у своїй заяві міський голова зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги заявника не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

За життя ОСОБА_2 , внаслідок укладення 15 лютого 1988 року договору купівлі-продажу, укладеного між нею та ОСОБА_3 , набула у власність будинок в с. Берестя Дубровицького району Рівненської області (а.с.4).

При цьому, з розписки від 04.03.1988 року, посвідченої секретарем виконкому Берестівської сільської Ради народних депутатів Дубровицького району (а.с.5) вбачається, що вищевказаний будинок ОСОБА_2 купувала разом з ОСОБА_1 . Вказана розписка також містить застереження про те, що у випадку, якщо між ними виникнуть неполадки, то вони будуть робити розподіл житлового будинку, так як ОСОБА_1 сплатив 3000 крб. при його повній вартості 5000 крб.

Відповідно до довідки №02-22/337 від 24.04.2020 року, виданої виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.7) ОСОБА_2 з квітня 1988 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_2 проживав та зареєстрований за вказаною адресою з квітня 1988 року по даний час співмешканець померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

Згідно довідки №02-22/981 від 06.08.2020 року, виданої виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.10) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно постійно проживали разом та вели спільне господарство.

Крім того, факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_2 стверджується копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-14) в якій членами домогосподарства з реєстрацією місця проживання зазначені саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

За статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини..

Згідно із п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування",при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до абзацу другого п. 2 вказаної вище Постанови якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2019 року у справі №461/4689/15-ц.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну "сімейне життя", вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі "Ельсгольц проти Німеччини" суд визначив, що "поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші "сімейні" de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом".

У справі "Джонстон проти Ірландії" було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя.

Таким чином, заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 та факту проживання з останньою однією сім`єю на день її смерті, має для заявника юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт він не має можливості, у зв`язку з чим суд вважає за можливе задоволити заявлені вимоги, оскільки встановлено, що заявник спільно проживав з померлою ОСОБА_2 не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для реалізації свого права як спадкоємця для пред`явлення нотаріусу, але факт проживання однією сім`єю підтверджений суду заявником та не заперечується іншим учасником судового розгляду, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 259, 263-265, 294, 315, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубровицька міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 1988 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з квітня 1988 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Голова Дубровицького

районного суду: З.С.Сидоренко