ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року

м. Черкаси

Справа № 711/2556/20
Провадження № 22-ц/821/708/21
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Єльцова В. О., Карпенко О. В.,

секретаря - Анкудінова О. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про поділ майна подружжя, у складі головуючого судді Позарецької С. М.,

в с т а н о в и в :

04 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги мотивовані перебуванням сторін з 24 травня 2014 року у шлюбі, наявністю від шлюбу дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , припиненням подружніх відносин з квітня 2019 року, наявністю спільного сумісного майна, та бажанням здійснити його розподіл.

Позивач просила визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортних засобів: DAF XF 105.410, 2009 року випуску; AUDI A4, 2015 року випуску; RENAULT PREMIUM 430.19Т, 2011року випуску, BMW X5, 2007 року випуску; SCHMITZ S01, 2006 року випуску; VOLKSWAGEN PASSAT, 2014 року випуску; VOLKSWAGEN CADDY, 2014 року випуску, SUBARU FORESTER, 2014 року випуску.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину всіх вказаних транспортних засобів. Стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію в сумі 1 636 850 грн 00 коп.

В процесі підготовчого засідання стороною позивача подано клопотання про призначення по справі судової авто-товарознавчої експертизи, мотивоване тим, що висновком експертизи позивач має наміри довести середньоринкову вартість транспортних засобів, які є об`єктом поділу майна подружжя. Крім того, зазначила, що провадження по справі слід зупинити до надання висновку експертизи.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2021 року клопотання задоволено.

Призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: яка середньоринкова вартість на час проведення експертизи: транспортного засобу DAF XF 105.410, 2009 року випуску; транспортного засобу AUDI A4, 2015 року випуску; транспортного засобу RENAULT PREMIUM 430.19Т, 2011 року випуску; транспортного засобу BMW X5, 2007 року випуску; транспортного засобу SCHMITZ S01, 2006 року випуску; транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 2014 року випуску; транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY, 2014 року випуску; транспортного засобу SUBARU FORESTER, 2014 року випуску?

Проведення експертизи доручено судовому експерту Березовському А. А. (м. Черкаси, бульвар Шевченка, 266 каб.13).

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від дачі висновку без поважних причин за ст. ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Ухвала мотивована наявністю достатніх правових підстав для задоволення клопотання сторони позивача про призначення у справі судової авто-товарознавчої експертизи виходячи зі змісту позовних вимог.

В апеляційній скарзі, поданій 10 березня 2021 року, представник ОСОБА_2 ОСОБА_8 , посилаючись на незаконність постановленої ухвали суду, порушив питання про її скасування та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні оскаржуваної ухвали суду експертна установа обиралася за відсутністю її погодження між сторонами та виключно стороною позивача, оскільки відповідач був відсутній в судовому засіданні 05 лютого 2021 року.

Таким чином право відповідача щодо прийняття участі у виборі експертної установи, яке передбачено ч. 3 ст. 103 ЦПК України, порушено.

Крім того, позивачем не доведено потреби у призначенні вищевказаної експертизи, оскільки вимогою позивача є визнання за останньою права власності на 1/2 частину всіх спірних транспортних засобів та одночасно стягнення компенсації з відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Кучер Ю. В. просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін. При цьому акцентувала увагу на тому, що копія клопотання про призначення вище приведеної експертизи у даній справі була направлена на адресу скаржника ОСОБА_2 про що в матеріалах справи наявні відповідні докази.

Також зазначила, що з огляду на те, що предметом поділу у даній справі є поділ спільного майна, яке складається, зокрема із транспортних засобів, призначення судової авто-товарознавчої експертизи у даній справі є необхідним для забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розгляду даного спору та його вирішення відповідно до норм чинного законодавства, що стало підставою для задоволення клопотання сторони позивача про призначення експертизи.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Кучер Ю. В., дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала є різновидом судового рішення.

Оскаржуване судове рішення не відповідає критерію обґрунтованості судового рішення виходячи з наступного.

В ході розгляду апеляційної скарги судом апеляційним судом встановлено, що 10 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 травня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження. Підготовче засідання з її розгляду призначено на 10 червня 2020 року (т. 1 а. с. 48).

В послідуючому, підготовче засідання відкладалося розглядом на інші дати.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2020 року залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_7 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_3 (т. 1 а. с. 204).

05 лютого 2021 року о 12:43 год. під час підготовчого засідання, яке відбулося за участі представника позивача адвоката Кучер Ю. В., останньою заявлено клопотання про призначення у вказаній справі судової авто-товарознавчої експертизи, з наданням доказів направлення приведеного клопотання усім учасникам справи в тому числі скаржнику ОСОБА_2 безпосередньо 05 лютого 2021 року о 11:38 год. (т. 2 а. с. 150-211).

Сторони в судове засідання в суд першої інстанції не з`явилися, участі в розгляді клопотання не брали (т. 2 а. с. 211).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто, серед джерел доказів, відповідно до ст. 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У свою чергу ч. 3 ст. 103 ЦПК України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до ч. 5 ст. 103 ЦПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Проте, призначаючи експертизу у справі, судом першої інстанції не дотримано вимоги закону, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що зокрема стороні відповідача ОСОБА_12 , який є скаржником у даному провадженні, завчасно надсилалася копія клопотання сторони позивача ОСОБА_1 про проведення судової експертизи. Як свідчать матеріали справи, 05 лютого 2021 року під час підготовчого засідання, яке відбулося за участі лише представника позивача адвоката Кучер Ю. В., останньою заявлено клопотання про призначення у вказаній справі судової авто-товарознавчої експертизи, при цьому адвокат наголосила, що нею, як представником позивача, яка ініціює дане клопотання, скеровано його копії на адреси відповідачів, аналогічний аргумент наведений адвокатом Кучер Ю. В. у відзиві на апеляційну скаргу.

Однак, матеріали справи свідчать, що дане клопотання шляхом поштового відправлення скеровано на адреси відповідачів, в тому числі і скаржника ОСОБА_2 , безпосередньо в день проведення підготовчого засідання, 05 лютого 2021 року (т. 2 а. с. 199, 200). У зв`язку з цим, ОСОБА_2 , як учасник процесу був позбавлений права висловити свою думку щодо заявленого клопотання, надати свої заперечення чи запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта, права обрати експерта чи експертну установу, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд, тому суд мав визначити строк для узгодження такої установи сторонами, і лише у разі недосягнення згоди, визначити її самостійно.

Колегія судді вважає за необхідне зазначити, що при визначенні наявності або відсутності підстав для призначення судової експертизи суди не повинні ігнорувати позицію осіб, які беруть участь у справі. Для забезпечення реалізації вказаного положення суди повинні мотивовано відповідати на клопотання сторін як про призначення експертизи, так і про відмову в її призначенні. Крім того, вирішуючи питання про доцільність призначення експертизи в цивільній справі, необхідно враховувати чи має значення для справи факт, який експерт має встановити, чи недоведений той чи інший факт іншими доказами, зібраними у справі, які реальні можливості тієї чи іншої судової експертизи.

Водночас, доводи апеляційної скарги, щодо доведеності стороною позивача потреби у призначенні приведеної експертизи, судом апеляційної інстанції, до уваги не беруться з підстав їх невмотивованості, а також з огляду на першочергове порушення норм процесуального права та принципу змагальності сторін місцевим судом при розгляді клопотання про призначення експертизи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на викладене, враховуючи помилковість висновків суду щодо наслідків розгляду клопотання про призначення по справі судової авто-товарознавчої експертизи, без реалізації сторонами принципу змагальності, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. Отже, ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2021 року слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 травня 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. О. Єльцов

О. В. Карпенко