Справа № 201/1650/20
Провадження № 2/201/243/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3 ) про стягнення компенсації за неподільну річ,

ВСТАНОВИВ:

18.02.2020р. до Жовтневого районного м. Дніпропетровська суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (а.с.№2-3 т.№ 1).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 24.02.2020р. позовна заява була залишена без руху та позивачці запропоновано усунути недоліки позовної заяви (а.с.№75 т.№ 1).

02.03.2020р. позивачкою подана уточнена позовна заява (а.с.№77-78 т.№ 1).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 10.03.2020р. позивачка була звільнена від сплати судового збору у розмірі 2 022грн.50коп. за подачу позовної заяви (а.с.№153 т.№ 1).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.04.2020р. було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання (а.с.№157 т.№ 1).

Ухвалою суду від 28.09.2020р. по справі була призначена судова авто-товарознавча експертиза, у зв`язку з чим провадження було зупинене (а.с.№240 т.№ 1).

Після надходження висновку судового експерта, ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.02.2021р. провадження у справі було поновлено (а.с.№26 т.№ 2).

24.03.2021р. ухвалою суду (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) до участі у справі в якості третьої особи на боці відповідача була залучена неповнолітня ОСОБА_3 , інтереси якої до 12.11.2021р. представляла її законний представник - відповідачка ОСОБА_2 (а.с.№48, 83 т.№ 2).

В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві, з урахуванням уточнень, посилалася на те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Звернувшись до приватного нотаріуса ДМНО Яковлевої І.М. із заявою про прийняття спадщини, позивачка дізналась, що за життя її чоловік склав заповіт, в якому автомобіль ЗИЛ 433362, 2005р. випуску, номерний знак НОМЕР_1 , та напівпричіп ОДАЗ 9958, 1984р. випуску, номерний знак НОМЕР_2 заповів ОСОБА_2 . Позивачка замовила оцінку вартості ТЗ, згідно якої загальна вартість автомобіля з напівпричепом становить 404 500грн. Позивачка, посилаючись на наявність у неї права на обов`язкову частку в майні померлого, просила стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 202 250грн.

12.05.2020р. відповідачка ОСОБА_2 подала відзив, в якому заперечувала в повному обсязі проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що готова відмовитись від належної їй за заповітом частки спадкового майна на користь позивачки та передати в залі суду ключи, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, а також самі транспортні засобу в будь-який зручний час. Станом на 12.05.2020р. відповідачкою були понесені витрати на збереження автомобілів у розмірі 19 800грн. Просила відмовити в задоволенні позову (а.с.№166 т.№ 1).

В поясненнях, що надійшли до суду 23.06.2021р. позивачка посилалася на те, що відповідачка користується вищевказаними транспортними засобами, отримує прибуток, а інформація, що вказана у відзиві не відповідає дійсності та є наклепом (а.с.№65 т.№ 2).

В підготовчі засідання та в судові засідання позивачка жодного разу не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази. В останній із заяв аналогічного змісту, яка надійшла суду поштою 27.10.2021р., ОСОБА_1 просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.№90 т. № 2)

04.10.2021р. відповідачкою подана заява про часткове визнання позовних вимог з урахуванням її відзиву та вартості транспортних засобів, яка була визначена в результаті призначеної судом авто-товарознавчої експертизи (а.с.№80 т. № 2).

В наданій 17.11.2021р. заяві відповідачка просила розглянути справу за її відсутності та відмовити в задоволені позову в повному обсязі (а.с.№94 т.№ 2).

Третя особа - ОСОБА_3 , яка досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. № 83 т. № 2), в своїй заяві від 17.11.2021р. зазначила, що позовні вимоги вважає необґрунтованими, просила відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за її відсутності (а.с.№92 т.№ 2).

Підготовче засідання у справі у відповідності до положень ст. 197 та п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 04.10.2021р. (а.с.№84 т.№ 2).

З урахуванням заяв позивачки від 27.10.2021р.,відповідачки та третьої особи від 17.11.2021р. суд у відповідності до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянув справу 17.11.2021р. за відсутності обох сторін та третьої особи та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку змісту заперечень відповідачки проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 31.12.1966р., який зареєстрований в АНД райЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 1806, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 (а.с.№6 т.№ 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, про що Індустріальним районним у м. Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області видано свідоцтво про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 серія НОМЕР_4 (а.с.№7 т.№ 1).

Ухвалою суду від 21.05.2020р. було задоволено клопотання відповідачки та витребувані матеріали спадкової справи, яка була відкрита після смерті ОСОБА_4 (а.с.№ 174 т.№ 1).

16.06.2020р. до суду від приватного нотаріуса ДМНО Яковлевої І.М. надійшла копія матеріалів спадкової справи № 56/2019, яка була відкрита після смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.№ 179 т.№ 1).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявами до нотаріальної контори звернулися наступні особи: ОСОБА_5 , яка є донькою померлого, подала 03.07.2019р. заяву про відмову від спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1 (а.с.№180 т.№1); ОСОБА_6 , який є сином померлого, подав 03.07.2019р. заяву про відмову від спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1 (а.с.№ 189 т.№ 1); ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, що складається з квартири та грошових коштів (а.с.№191 т.№ 1); ОСОБА_2 , яка 18.11.2019р. подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , в якій зазначила, що їй роз`яснено зміст ст. 1241 ЦК України, а також те, спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , які мають право на обов`язкову частку у спадщині, є дружина померлого - ОСОБА_1 та неповнолітня донька - ОСОБА_7 (а.с.№199 т.№ 1).

18.12.2019р. позивачка подала заяву приватному нотаріусу ДМНО Яковлевій І.М. про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , автомобіль ЗИЛ 433362, 2005р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп марки ОДАЗ 9958, 1984р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В цій заяві зазначено, що позивачка просить видати свідоцтво про право власності на Ѕ частину зазначеного майна, як пережившій померлого супрузі (а.с.№206 т.№ 1).

22.01.2020р. позивачці було видане свідоцтво про право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 у праві спільної сумісної власності подружжя (а.с.№219 т.№ 1).

08.07.2021р. на е/ пошту суду та 14.07.2021р. поштовим відправленням надійшов лист приватного нотаріуса ДМНО Яковлевої І.М. № 247/02-14, в якому зазначено, що станом на 18.06.2021р. відносно автомобіля ЗИЛ 433362, 2005р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 жоден правовстановлюючий документ або документ, з якого вбачається належність транспортного засобу до спільної сумісної власності подружжя, не надавався (а.с.№ 74, 76-77 т. № 2).

Не погодившись з оцінкою вартості транспортних засобів, яка була надана позивачкою, відповідачка подала клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи (а.с.№226, 236 т.№ 1).

Ухвалою суду від 28.09.2020р. по справі була призначена судова авто-товарознавча експертиза, на вирішення якої були поставлені питання ринкової вартості ТЗ - ЗИЛ 433362, 2005р.випуску, номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіпу марки ОДАЗ 9958, 1984року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.№240 т.№ 1).

Згідно висновку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 4584-20 від 30.12.2020р. вартість ТЗ - ЗИЛ 433362, 2005р.випуску, номерний знак НОМЕР_1 становить 102 965грн. 62коп. та напівпричіпу марки ОДАЗ 9958, 1984р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 - 22 349грн. 25коп. (а.с. № 5 - 20 т. № 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Верховний Суд у своїй постанові від 25.11.2020р. у справі № 292/389/17 роз`яснив, що при визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. До таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємці за правом представлення.

Позивачка ОСОБА_1 є непрацездатною особою та отримує пенсію з 24.03.2003р. (а.с.№72 т.№ 1).

З матеріалів спадкової справи № № 56/2019, яка була відкрита після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця були дружина - ОСОБА_1 та троє його дітей - син ОСОБА_6 , донька ОСОБА_5 та неповнолітня донька ОСОБА_3 (третя особа у справі).

Оскільки ОСОБА_4 належало на праві спільної сумісної власності Ѕ частина ТЗ - ЗИЛ 433362, 2005р.випуску, р.н. НОМЕР_1 та Ѕ частина напівпричіпу марки ОДАЗ 9958, 1984р. випуску, р.н. НОМЕР_2 , то відповідно частка кожного зі спадкоємців першої черги становить 1/8 ( Ѕ /4), а отже обов`язкова частка ОСОБА_1 , як непрацездатної вдови та ОСОБА_3 , як неповнолітньої доньки померлого, становить 1/16 для кожної.

Загальна вартість транспортних засобів згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи становить 125 314грн. 87коп., а вартість Ѕ частини - 62 657грн. 44коп.

У пунктах 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Оскільки позивачка має право на обов`язкову частку у спадщині, яка становить 1/16, та її частка у спадковому майні є незначною і неподільною річчю, отже з відповідачки на користь ОСОБА_1 слід стягнути компенсацію вартості у розмірі 3 916грн. 09коп. (62 657грн. 44коп. (вартість Ѕ частки спадкодавця в майні) * 1/16 (обов`язкова частка позивачки)/100%).

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3 ) про стягнення компенсації за неподільну річ та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок вартості обов`язкової частки у спадщині, яка становить 1/16, у розмірі 3 916грн. 09коп.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову та звільнення позивачки від сплати судового збору при подачі позову, суд вважає за необхідне розподілити їх наступним чином.

Позивачка при подачі позову з ціною позову у 202 250грн. мала сплатити судовий збір у розмірі 2 022грн. 50коп.

Враховуючи, що вимоги позивачки задоволені в межах суми 3 916грн. 09коп., то з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 39грн. 16 коп. (1% від задоволеної суми). В іншій частині, судовий збір у розмірі 1 983грн. 34коп. слід компенсувати за рахунок держави, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Що стосується судових витрат відповідачки на проведення судової авто-товарознавчої експертизи, з урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до положень ст. 139 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з позивачки на користь відповідачки 4 616грн. 22 коп. (4 707грн. 07коп. - 90грн. 85коп. (4 707грн. 07коп. (сума згідно акту здачі-приймання висновку а.с.№27 т.№ 2) * 1,93% (відсоток задоволеної суми позовних вимог від заявленої суми)/100%)).

На підставі викладеного, керуючись ст. 1241 ЦК України, постановою Верховного Суду від 25.11.2020р. у справі № 292/389/17, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - ОСОБА_3 ) про стягнення компенсації за неподільну річ - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок вартості обов`язкової частки у спадщині, яка становить 1/16 частину, у розмірі 3 916грн. 09коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 39грн. 16коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судової авто-товарознавчої експертизи у розмірі 4 616грн. 22коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.