ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м.Херсон

Номер справи: 766/17188/16-ц

Номер провадження: 22-ц/819/23/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Литвиненка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 20 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудими Олега Борисовича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Державного нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудими Олега Борисовича, треті особи: Комунальне підприємство «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про відновлення реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 червня 1994 року Акціонерною проектно-будівельною фірмою «Херсонбуд» їй та членам її родини: ОСОБА_4 (батьку), ОСОБА_3 (матері), ОСОБА_2 (сестрі) видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на трикімнатну квартиру загальною площею 69,4 кв.м., житловою 39,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого кожному зі співвласників належить по 1/4 частки вказаного нерухомого майна.

Позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина та спадкоємцями за законом є його доньки: вона та відповідач ОСОБА_2 . При цьому, оформленням своєї частки на спадщину вона не займалась, будучи впевненою, що її сестра - ОСОБА_2 оформить права на все спадкове майно належним чином.

При цьому, в липні 2013 року вона дізналась про існування рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 17.07.2005 року в цивільній справі № 2-9214/05 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про припинення спільної дольової власності на квартиру АДРЕСА_1 , та на підставі цього рішення її сестра - ОСОБА_2 стала єдиним власником вказаної квартири.

16 жовтня 2013 року Апеляційним судом Херсонської області скасовано зазначене рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 17 липня 2005 року та ухвалено нове, яким у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Таким чином, після ухвалення рішення Апеляційним судом Херсонської області фактично право власності на спірну квартиру повернуто в попередній стан. Проте, позивачка вказала, що попередню реєстрацію права власності неможливо відновити у зв`язку з тим, що для цього необхідно подати в бюро технічної інвентаризації особисто від всіх співвласників відповідні заяви, однак один із співвласників помер.

У зв`язку з тим, що її сестра - ОСОБА_2 протягом десяти років не мешкає в Україні і не сплачує комунальні платежі за спадкову частку після смерті батька, ОСОБА_1 вважає, що вона фактично прийняла в спадок належну померлому ОСОБА_4 1/4 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, позивачка вказала, що 21.11.2016 року вона звернулась до Державного нотаріуса першої Херсонської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 та отримала відмову.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4 1/4 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та визнати право власності на 1/4 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.06.1994 року, а разом визнати право власності на 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому визнаючи позовні вимоги ОСОБА_1 та зазначивши аналогічні мотиви звернення до суду із зустрічним позовом, просить відновити їй та ОСОБА_2 державну реєстрацію їх права приватної спільної сумісної власності по 1/4 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яке належить їм на підставі свідоцтва про право власності від 23 червня 1994 року.

У травні 2017 року ОСОБА_2 подала до суду заяву, якою позовні вимоги первісного та зустрічного позовів визнала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 червня 2017 року первісний позов ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Першої Херсонської Державної нотаріальної контори Гудими О.Б., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: КП ХБТІ, Виконавчий комітет Херсонської міської ради про визнання права власності - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 Державного нотаріуса Першої Херсонської Державної нотаріальної контори Гудими О.Б., треті особи: КП ХБТІ, Виконавчий комітет Херсонської міської ради відновлення реєстрації - задоволено.

Відновлено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 права власності на 1/4 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Відновлено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 права власності на 1/4 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», яке не брало участі у справі, однак вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права та інтереси, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог. В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 17.07.2005 року в цивільній справі № 2-9214/05 квартиру АДРЕСА_1 визнано особистою власністю за ОСОБА_2 . Після чого, 18.04.2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра» (правонаступник згідно договору про відступлення права вимоги від 21.07.2020 року - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп») в якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_6 за договором кредитної лінії № 244/МК/2007-840 від 17.04.2007 року укладено договір іпотеки, предметом якого є спірна квартира. У зв`язку з чим, скаржник вважає, що ОСОБА_2 при розгляді даної справи умисно не повідомила про наявність обтяження нерухомого майна іпотекою, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та ухваленням оскаржуваного рішення вирішено питання про його права та обов`язки як іпотекодержателя за іпотечним договором від 18.04.2007 року. Також скаржник посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими , невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи. Отже вказане рішення суду підлягає скасуванню, як незаконне та необґрунтоване.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У ході апеляційного розгляду адвокат Федак Л.Р., яка діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити. Пояснила, що оскаржене рішення порушує права та інтереси товариства, яке є іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1 , а тому вирішення спору щодо права власності на вказану квартиру без участі товариства є незаконним. Доводи обізнаності банку, правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про оскарження рішення з моменту перереєстрації спірної квартири за ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , вважає заснованими на припущеннях і просить їх не брати до уваги. Зазначила, що товариство дізналось про дане рішення суду лише в зв`язку з позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки по вказаній вище квартирі. Договір іпотеки не визнаний недійсним. Вважає, що спору між сторонами в даній справі немає, позов, як первісний та і зустрічний заявлені з метою вивести іпотечне майно з-під іпотеки та задоволені безпідставно. Позовні вимоги про визнання права власності, в тому числі в порядку спадкування, недоведені та суперечать фактичним обставинам. Зустрічні позовні вимоги про відновлення державної реєстрації права власності заявлені ОСОБА_3 також в інтересах ОСОБА_2 без повноважень на це. Окрім того, недоведено неможливість вирішення питання позасудовим шляхом, відмова державного реєстратора суду не надана.

Адвокат Бєла Є.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала, просить її залишити без задоволення та пояснила, що права скаржника не порушені, рішення суду, на підставі якого виникло право власності у іпотекодавця, тобто у ОСОБА_2 , - скасовано рішенням апеляційного суду Херсонської області від 16.10.2013 року, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 07.04.2021 року (справа № 2-9214/05), а отже договір іпотеки укладено неповноважною особою, яка розпорядилася чужим майном. Дійсність договору іпотеки оскаржується. Посилається на те, що права скаржника оскарженим рішенням не порушені. Просить залишити рішення суду без змін, оскільки вирішення спору про спадкування та відновлення державної реєстрації права власності не стосується ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Окрім того, адвокат зазначила, що зі слів довірителя їй відомо, що ВАТ КБ «Надра» до відступлення прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було відомо про перереєстрацію права власності на предмет іпотеки, а тому, звертаючись із апеляційною скаргою в даній справі скаржник, як правонаступник банку, порушив строки оскарження. У 2009 році банк вже звертався до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 07.07.2009 року, справа №2-2446/09).

Представник КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» , виконавчого комітету Херсонської міської ради та державний нотаріус Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудима О.Б. в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 575 ЦК України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Пунктами 2,4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав є обов`язковою. Внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 23.06.1994 року виданого Акціонерною проектно-будівельною фірмою «Херсонбуд», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка 24.07.2000 року змінила прізвище на « ОСОБА_1 », на праві приватної спільної сумісної власності належить (по 1/4 частки кожному) трикімнатна квартира загальною площею 69,4 кв.м., житловою 39,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.06.2005 року (а.с. 5,6, 12).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.02.2005 року, виданого Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано 20.12.2004 року, про що внесено відповідний актовий запис за № 625 (а.с. 13).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 17.07.2005 року у цивільній справі № 2-9214/05 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 припинено спільну дольову власність на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1 право особистої власності на зазначену квартиру (а.с. 9).

Чинним рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 16 жовтня 2013 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 07.04.2021 року у цивільній справі № 2-9214/05, апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 17 липня 2005 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено. (а.с. 11).

Відповідно до копії відповіді державного нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори № 1423/02-17 від 21.11.2016 року на звернення ОСОБА_5 , останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, зокрема заявником не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк та на момент смерті спадкодавця заявниця не була зареєстрована за однією з ним адресою (а.с. 8).

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 24.07.2000 року Комсомольським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області на ім`я ОСОБА_5 , її зареєстроване місце проживання з 28.11.2007 року значиться за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 15, зв. а.с. 15).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржником подано копії наступних документів.

Так, відповідно до договору кредитної лінії № 244/МК/2007-840 від 17.04.2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_6 , останньому надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 29 000 доларів США зі сплатою 14,5 % річних (а.с. 98).

Згідно договору іпотеки від 18.04.2007 року, укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 , іпотекодавець передала іпотекодержателю в якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_6 за договором кредитної лінії № 244/МК/2007-840 від 17.04.2007 року предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 96-98).

Відповідно до договору № GL48N718070_1_4 купівлі-продажу майнових прав від 21.07.2020 року, ПАТ «КБ «Надра» продало ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» майнові права за укладеними договорами, наведеним у додатку № 1 до цього Договору, зокрема, за договором кредитної лінії № 244/МК/2007-840 від 17.04.2007 року та договором іпотеки від 18.04.2007 року (а.с. 93-95).

Згідно умов договору №GL48N718070_I_4 про відступлення права вимоги від 21.07.2020 року ТОВ «Фінансова компаній «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за вказаними вище договорами (а.с.172-178).

Отже, оскаржуване рішення суду першої інстанції, яким визнано право власності на іпотечне майно, стосується безпосередньо прав та обов`язків іпотекодержателя, оскільки безумовно впливає на можливість виконання рішення про стягнення зі ОСОБА_1 кредитної заборгованості на користь іпотекодержателя та впливає на можливість Банку звернути стягнення на іпотечне майно. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10 липня 2019 року в справі № 522/3901/16-ц.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, зокрема, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Враховуючи викладене, оскаржене рішення суду підлягає скасуванню в зв`язку з неналежним суб`єктним складом. Змінити суб`єктний склад учасників справи апеляційний суд на стадії апеляційного розгляду не має повноважень.

Окрім того, при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем за первісним позовом не заявлено вимоги про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, враховуючи наявність відмови нотаріуса позивачці за первісним позовом ОСОБА_1 у прийнятті спадщини з підстав, зокрема відсутності підтверджень щодо постійного проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивачкою за первісним позовом не надано належних та допустимих доказів постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на момент його смерті, а визнання позову відповідачами без доведення позивачем своїх позовних вимог не є безумовною підставою для задоволення позову. Окрім того, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на ј частки квартири, яка належить їй згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.06.1994 року також не підлягає задоволенню з огляду на безпідставність повторного визнання права власності на частку, яка належить позивачці відповідно до закону. Підстав передбачених законом для встановлення права власності позивачем не наведено та з матеріалів справи не вбачається.

Зустрічний позов ОСОБА_3 про відновлення державної реєстрації права приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на 1/4 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яке належить кожному співвласнику на підставі свідоцтва про право власності від 23 червня 1994 року також не підлягає задоволенню, як необґрунтований та недоведений. Позивачем не доведено, а судом не встановлено неможливість відновлення державної реєстрації в передбаченому законом порядку позасудовим шляхом.

Також, зустрічна позовна вимога про відновлення державної реєстрації права власності на 1/4 частину у спірній квартирі заявлена ОСОБА_3 , як в своїх інтересах, так і в інтересах відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 , без відповідних на те повноважень представляти її інтереси в суді, а тому відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, оскаржуваним рішення суду першої інстанції вирішено питання про права та обов`язки іпотекодержателя - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а тому доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду першої інстанції, - заслуговують на увагу.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції, - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні первісного та зустрічного позовів.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» підлягає до стягнення 2 866,90 грн та зі ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» підлягає до стягнення 960 гривень в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору на стадії апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», - задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 червня 2017 року, - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудими Олега Борисовича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про визнання права власності, - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Державного нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудими Олега Борисовича, треті особи: Комунальне підприємство «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, Виконавчий комітет Херсонської міської ради, про відновлення державної реєстрації права власності,- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 2 866 (дві тисячі вісімсот шістдесят шість) гривень 90 копійок та зі ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору на стадії апеляційного розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складення повного судового рішення 17 травня 2021 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова