Справа № 301/650/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2021 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа Довжанська сільська рада, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 , де третя особа Довжанська сільська рада, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Посилається на те, що є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.07.2016 року.

У травні 2013 року ОСОБА_2 , який є братом позивачки, забрав свої речі з будинку, який належить ОСОБА_1 на праві власності та переїхав проживати за іншою адресою. З того часу відповідач ні разу не повертався до вказаного будинку. Таким чином, ОСОБА_2 зареєстрований в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично на протязі більше ніж сім років не проживає, що стверджується довідкою Довжанської сільської ради №413 від 16.03.2021 року. На даний час ніяких речей відповідач у вказаному будинку не зберігає, за комунальні послуги не сплачує, домогосподарством не займається, будинок не утримує.

ОСОБА_2 в добровільному порядку не бажає подати заяву про зняття його з реєстраційного обліку місця проживання, про що він повідомив у телефонному режимі, а тому позивач змушена звернутись в суд з позовною заявою. На даний час в неї виникла необхідність оформлення субсидії, однак, її оформлення залежить від кількості мешканців та сукупності їх доходів.

Позивачка вимушена самостійно нести всі витрати з урахуванням реєстрації відповідача, що є порушенням чинного законодавства та не може оформити передбачені законом пільги та субсидії, а відповідач ОСОБА_2 не є членом її сім`ї.

Підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення, не має, реєстрація його у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком, у зв`язку з чим вказане порушене право підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Просить суд прийняти рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , та усунути перешкоди в користуванні житловим будинком шляхом зняття його з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, а подали заяви (а. с. 26, 34, 35), якою позов підтримали, просили його задовольнити з мотивів, наведених у ньому, справу розглянути в їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 21, 30, 32), причини неявки суду не повідомив. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа - представник Довжанської сільської ради в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 22, 31. 33), причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.07.2016 року (а. с. 12-13).

У травні 2013 року ОСОБА_2 , який є братом позивачки, забрав свої речі з будинку, який належить ОСОБА_1 на праві власності, та переїхав проживати за іншою адресою. З того часу відповідач ні разу не повертався до вказаного будинку. Таким чином, ОСОБА_2 зареєстрований в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично на протязі більше ніж сім років не проживає, що стверджується довідкою Довжанської сільської ради № 413 від 16.03.2021 року (а. с. 10). На даний час ніяких речей відповідач у вказаному будинку не зберігає, за комунальні послуги не сплачує, домогосподарством не займається, будинок не утримує.

ОСОБА_2 в добровільному порядку не бажає подати заяву про зняття його з реєстраційного обліку місця проживання, про що він повідомив у телефонному режимі, а тому позивач змушена звернутись в суд з позовною заявою. На даний час в неї виникла необхідність оформлення субсидії, однак, її оформлення залежить від кількості мешканців та сукупності їх доходів.

Позивачка вимушена самостійно нести всі витрати з урахуванням реєстрації відповідача, що є порушенням чинного законодавства та не може оформити передбачені законом пільги та субсидії, а відповідач ОСОБА_2 не є членом її сім`ї.

Підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення, не має, реєстрація його у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком, у зв`язку з чим вказане порушене право підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Реєстрація відповідача ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 створює перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні будинком. В добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає.

Згідно статті 221 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений нього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України позивач як власник вправі вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні його права володіння, користування та розпорядження своєю власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від» 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації.

З урахуванням вказаної норми Закону, у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного обліку необхідно відмовити, оскільки така вимога, на думку суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, так як задоволення попередньої є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що передбачено статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у вказаному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , тому його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в решті позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281-285 ЦПК України, ст. ст. 64, 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 317, 322, 391 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: М. М. Золотар