ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/739/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №702/393/18 Категорія: 311000000 Мазай Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Партнерства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фалькон Україна», про визнання припиненими трудових відносин, -

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 03.04.2016 Загальними Зборами Засновників - Партнерство з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП», він був призначений на посаду директора ТОВ «Фалькон-Україна».

04.04.2016 року згідно з наказом № 05-к позивач приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Фалькон-Україна». У зв`язку з прийняттям на посаду директора, 05.04.2016 строком на один рік з правом пролонгації на такий же термін з позивачем укладений Контракт.

Відповідно до прийнятих рішень та укладеного Контракту, відомості про ОСОБА_1 , як директора ТОВ «Фалькон-Україна», внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на те, що одноособовий засновник Товариства «Фалькон-Україна» Партнерство з обмеженою відповідальністю ««Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП (FALCON GLOBAL TRADE LLP)» не опікується утвореним підприємством, Товариство не виконує поставлені економічні завдання та не має найманих працівників, позивач заявою від 01.02.2018 повідомив Товариство і Партнерство з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП (FALCON GLOBAL TRADE LLP)», як його єдиного засновника, про своє бажання звільнитись у зв`язку із закінченням повноважень,визначених Контрактом та станом здоров`я, в порядку, передбаченому п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Фактично повноваження директора ТОВ «Фалькон-Україна» позивач припинив 05.04.2018 згідно з наказом № 13-к «Про припинення трудового договору (контракту)», яким із займаної посади директора він звільнився відповідно до п.8 ст. 36 КЗпП України. Про звільнення позивача до його трудової книжки 05.04.2018 внесений запис №13.

Однак, уповноважений орган Товариства з моменту направлення заяви про звільнення та до дня звернення з позовом до суду, заяву позивача не розглянув, новий виконавчий орган Товариства не створив і зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про звільнення позивача не вніс, чим, на думку ОСОБА_1 , порушив його конституційне право на вільний вибір роботи.

Посилаючись на вимоги ст. 62 Закону України «Про господарські товариства», ст. 99, 145 Цивільного кодексу України, ст. 22 КЗпП України, ст. 43 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 07.07.2004 №14-рп/2004, від 16.10.2007 №8-рп/2007 і від 29.01.2008 №2-рп/2008 та затверджений постановою Кабінету Міністрів України Модельний статут товариства з обмеженою відповідальністю, і з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд трудові відносини між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Україна» визнати припиненими з 05.04.2018 у зв`язку із закінченням терміну дії Контракту.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до Партнерства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Україна», про визнання припиненими трудових відносин залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази здійснення позивачем, як директором ТОВ «Фалькон-Україна», дій щодо повідомлення відповідача про небажання продовжити трудові правовідносини у зв`язку із закінченням Контракту, дій щодо ініціювання проведення загальних зборів із винесенням питання про звільнення директора, а також відсутні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про позивача як про керівника ТОВ «Фалькон-Україна» та відсутні у матеріалах справи належні, допустимі та достатні докази правового статусу Партнерства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП» за адресою, яка зазначена в позовній заяві та в Реєстрі, як іноземного суб`єкта господарювання, на день звернення до нього з позовними вимогами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи рішення незаконним через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що уповноважений орган ТОВ «Фалькон-Україна» з моменту направлення заяви про звільнення, та на дату звернення з цим позовом до суду, не вчинив будь-яких дій щодо скликання зборів, створення нового виконавчого органу товариства та дій щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, щодо зміни директора Товариства, чим порушив конституційне право позивача на вільний вибір роботи.

Звернуто увагу суду, що належним доказом того, що ОСОБА_2 , який є уповноваженим представником ТОВ «Фалькон-Україна», отримував лист про звільнення на електронну адресу, та доказом того, що ця адреса належить саме йому, є лист, в якому йдеться про визнання припиненими трудових відносин, де саме ОСОБА_2 не заперечує про те, що трудові відносини є припиненими.

Вказує, що суд помилково зазначає, що доказів того, що в ЄДРПОУ містяться відомості про позивача як директора ТОВ «Фалькон-Україна» суду не надано. Однак на момент подачі позовної заяви 24.05.2018 року, в ЄДРПОУ містились відомості про позивача як директора ТОВ «Фалькон-Україна».

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги доходить наступних висновків.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно Протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Фалькон-Україна» від 03.04.2016, які проведені за участю ОСОБА_2 , який на підставі довіреності від 04.09.2015 діяв від імені Партнерства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП», ОСОБА_4 звільнений з посади, а позивач ОСОБА_1 призначений на посаду директора Товариства з 04.04.2016 року (т. 1 а.с.12).

Відомостей про обрання голови зборів Протокол Загальних зборів учасників Товариства не містить.

На виконання рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Фалькон-Україна» ОСОБА_1 04.04.2016 видав наказ №05-к про те, що він приступає до виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Україна» по переведенню з посади директора комерційного з посадовим окладом згідно штатного розпису (т. 1 а.с. 13).

05.04.2016 між позивачем та ТОВ «Фалькон-Україна» укладений трудовий Контракт №05/04-16 (далі Контракт), за умовами якого працівник приймає на себе зобов`язання щодо виконання трудових та функціональних обов`язків Директора товариства, а товариство приймає на себе зобов`язання щодо сплати працівнику заробітної плати та створення умов праці відповідно до характеру виконуваної роботи, вимог законодавства України та домовленості сторін. Трудові відносини між працівником та Товариством вважаються такими, що встановлені на один рік. Якщо за один місяць сторони не заявили про припинення контракту, він пролонгується автоматично на той же самий термін, тобто на один рік. В такому випадку додаткове скликання зборів та затвердження рішення Загальними зборами учасників не вимагається.

Пункти 10.1, 10.1.1, 10.1.2, 10.1.3, 10.1.4 і 10.1.5 Контракту №05/04-16 унормовують, що Контракт припиняється у зв`язку із закінченням строку його дії; за згодою сторін; з ініціативи Товариства в особі уповноважених органів до закінчення строку його дії у випадках, передбачених в п.10.2 цього Контракту; з ініціативи працівника до закінчення терміну його дії у випадках, передбачених п. 10.3 Контракту; з інших підстав, передбачених законодавством України або цим контрактом.

За умовами п.10.3 Контракту працівник може за своєю ініціативою розірвати цей Контракт до закінчення строку його дії у випадку хвороби чи інвалідності, що перешкоджають виконанню обов`язків за контрактом, та з інших поважних причин, попередивши про це Уповноважену особу у письмовій формі не пізніше, ніж за 2 (два) тижні.

Контракт №05/04-16 підписаний позивачем та особою, яка діяла від імені Товариства і в документі зазначена як С.Петров (т. 1 а.с. 14-21).

Відповідно до сформованого 04.04.2016 Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань засновником (учасником) ТОВ «Фалькон-Україна» є зареєстроване у Сполученому Королівстві (індекс Грейт Кембрідж Роуд, EN1 3PN Енфілд, бізнес центр 758, перший поверх) Партнерство з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП», кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - ОСОБА_2 , а керівником - позивач ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 22-25).

Видане в Домі Реєстрації Компаній 25 липня 2013 року Свідоцтво про реєстрацію Партнерства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП» Компанія № ОС386846, засвідчує, що зазначеного дня Партнерство зареєстроване згідно із Законом про Партнерства з обмеженою відповідальністю від 2000 року як Партнерство з обмеженою відповідальністю і що участь є обмеженою, і що місцезнаходженням офіційного зареєстрованого офісу є Англія/Уельс (т. 1 а.с. 26).

01.02.2018 на електронну адресу ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) позивач надіслав лист з проханням розглянути питання про його звільнення з посади директора Товариства (т. 1 а.с. 47).

04.04.2018 електронним листом позивач інформував Засновника про припинення укладеного з ним Контракту №05/04-16 і просив направити представника для передачі документів Товариства та печатки (т. 1 а.с. 45).

Згідно з виданого 05.04.2018 позивачем наказу №13-к, останній припинив виконання обов`язків директора ТОВ «Фалькон-Україна» з підстав, передбачених Контрактом (п.8 ст. 36 КЗпП України), і наказав у зв`язку з цим нарахувати та виплатити компенсацію за 46 днів невикористаної основної щорічної відпустки за відпрацьований період з 01.05.2016 по день звільнення (т. 1 а.с. 49).

Записи №11, №12 і №13 у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 підтверджують, що останній працював у ТОВ «Фалькон-Україна» з 01.10.2015 на посаді комерційного директора, а 04.04.2016 переведений на посаду директора. З роботи звільнений 05.04.2018 з підстав, передбачених Контрактом (п. 8 ст.36 КЗпП України) (т. 1 а.с. 50-55).

Відповідно до запису №14 у трудовій книжці НОМЕР_1 , позивач 07.04.2017 прийнятий за сумісництвом на посаду директора ТОВ «Фалькон-Агро», 16.04.2018 він переведений з роботи за сумісництвом на основне місце роботи директором (т. 1 а.с. 54).

Згідно детальної інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі Реєстр) про ТОВ «Фалькон-Україна», як про юридичну особу, яка міститься в матеріалах справи, керівником товариства зареєстрований ОСОБА_6 , а головою комісії з припинення - ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 85-89).

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником товариства є ОСОБА_6 , а також міститься запис від 16.07.2020 року про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи у зв`язку з внесенням рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 Цивільного кодексу України, повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до ч. 3 ст. 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності.

Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Отже, зміст положень ч. 3 ст. 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити на свій розсуд повноваження члена виконавчого органу у будь-який час з будь-яких підстав.

Згідно з ч. 13 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Тобто за змістом наведеної норми, повноваження директора товариства можуть бути припинені лише шляхом обрання нового директора.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" до компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" питання, передбачені частиною другою цієї статті, та інші питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства, якщо інше не випливає з цього Закону.

Отже, вирішення питання про звільнення директора товариства відноситься до виключної компетенції загальних зборів товариства.

Виключна компетенція полягає в тому, що лише єдиний орган (збори учасників товариства) може вирішувати вказане питання.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що уповноважений на звільнення директора орган Партнерство з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП» проігнорував повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладені на нього статутом обов`язки по створенню нового виконавчого органу (призначення директора).

Посилаючись на передбачену статтею 22 КЗпП України заборону будь-якого прямого або непрямого обмеження прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору, просив у судовому порядку визнати припиненими його трудові відносини з ТОВ «Фалькон-Україна» на підставі пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України з 05.04.2018 року.

Судом установлено, що Партнерство з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП» не виконало вимоги трудового законодавства, не здійснило будь-яких дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 з посади директора товариства. Тобто існує порушення права позивача на припинення трудових відносин.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У пункті першому частини 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Згідно з частиною першою статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165)).

З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя».

Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.

Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170)).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» («Cantoni v. France», заява № 17862/91, § 31-32), «Вєренцов проти України» («Vyerentsov v. Ukraine», заява «№ 20372/11, § 65))

Частиною другою статті 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно підкреслює цінність та важливість дотримання формалізованих норм цивільного процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору цивільного характеру, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, забезпечуватися рівність сторін, запобігатися свавілля, забезпечуватися ефективне вирішення спору та розгляд справи судом упродовж розумного строку, а також забезпечуватися правова визначеність та повага до суду. В той же час «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (Beles and Others v. the Czech Republic, заява № 47273/99, § 50-51, 69); «Волчі проти Франції» (Walchli v. France, заява № 35787/03, § 29).

При проведенні оцінювання Європейський суд з прав людини часто наголошує на питаннях «правової визначеності» та «належного здійснення правосуддя» як на двох основних елементах для проведення розмежування між надмірним формалізмом та прийнятим застосуванням процесуальних формальностей. Зокрема, Європейський суд з прав людини виходить з того, що є порушенням права на доступ до суду, коли норми не переслідують цілі правової визначеності та належного здійснення правосуддя та утворюють свого роду перепону, яка перешкоджає вирішенню справи учасників судового процесу по суті компетентним судом (див., наприклад, рішення у справах «Карт проти Туреччини» (Kart v. Turkey [ВП], заява № 8917/05, § 79 (в кінці); «Ефстатіу та та інші проти Греції» (Efstathiou and Others v. Greece, заява № 36998/02, § 24 (в кінці); «Ешим проти Туреччини» (Esim v. Turkey, заява № 59601/09, § 21).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що він просить суд визнати його звільненим з посади директора ТОВ «Фалькон-Україна».

Однак, як вже було зазначено, згідно з модельним статутом товариства з обмеженою відповідальністю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2011 року №1182, вирішення питання про звільнення керівника відноситься до виключної компетенції загальних зборів товариства.

Разом з тим, відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України, з урахуванням встановлених обставин справи та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між ОСОБА_1 і ТОВ «Фалькон-Україна», колегія суддів вважає, що ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 і ТОВ «Фалькон-Україна» з 05.04.2018 року, у зв`язку з закінченням терміну дії контракту.

Щодо висновків суду про неповідомлення позивачем Партнерства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП» про небажання продовжити трудові відносини, колегія суддів з ними не погоджується, оскільки до позовної заяви позивачем додано повідомлення з ПАТ «Укрпошта» про відправлення 05.04.2018 року листа на адресу відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців або громадських формувань.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що повідомлення відправлене на електронну пошту ОСОБА_2 , який на час подання позову, був кінцевим бенефіціарним власником (контролером) відповідача, є також доказом, який підтверджує сповіщення останнього про небажання позивачем продовжувати трудові відносини.

Протилежного матеріали справи не містять.

Отже, визначення запропонованим чином способу захисту прав позивача судом не призводить до порушення диспозитивних засад цивільного судочинства, оскільки справа розглядається у межах заявлених ОСОБА_1 вимог і на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене із відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 лютого 2021 року- скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовом ОСОБА_1 до Партнерства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фалькон Україна», про визнання припиненими трудових відносин - задовольнити.

Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 і товариством з обмеженою відповідальністю «Фалькон Україна» на підставі пункту 8 частини 1 статті 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням терміну дії контракту з 05.04.2018 року.

Стягнути з Партнерства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Глоубал Трейд ЛЛП» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 травня 2021 року.

Судді: