"11" червня 2021 р.
Справа № 642/2077/21
Провадження № 2/642/1171/21
11 червня 2021 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Грінчук О.П.,
за участю секретаря Мотора В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 8336.09 грн. та 3393.99 грн. заборгованості за відсотками, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн., вказуючи, що 16.08.2019 між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит на картковий рахунок у вигляді кредитного ліміту. ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета - заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також 18.06.2020 між сторонами було підписано довідку про умови кредитування. АТ КБ ПриватБанк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим станом на 22.03.2021 у відповідача перед банком виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.
Ухвалою суду від 15.04.2021 справу прийнято до провадження та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою надав суду клопотання, в якому зазначив, що позов підтримує повністю, просить розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надавала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.
Суд у зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.
16.08.2019 ОСОБА_1 було заповнено та підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк». З тексту даної анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Тип картки, який видано ОСОБА_1 , в анкеті-заяві не вказано.
Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку, на яку встановлено кредитний ліміт.
18.06.2020 між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитних карток «Універсальна», «Універсальна ГОЛД», Картка Платинум, Картка MC World Black Edition, Kартка Visa Signature, картка MC WorldElite, картка Visa Infinite, яка містить умови кредитування по кожному виду картки, відсоткова ставка, порядок повернення кредиту.
АТ КБ ПриватБанк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами.
Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує.
Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частин 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Наявність заборгованості з повернення тіла кредиту підтверджується розрахунком представника, а також випискою з особового рахунку ОСОБА_1 .
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, на підставі частини другої статті 530 ЦК України АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19).
Щодо стягнення з відповідача нарахованої суми відсотків, суд зазначає наступне.
У підписаній сторонами анкеті-заяві від 16.08.2019 відсутні умови про встановлення відсотків за користування кредитом.
Підпису позичальника не містить також і витяг з Тарифів та з Умов про те, що вона обізнана про умови користування певною кредитною картою, в тому числі, про умови про сплату відсотків за користування кредитом та їх розмір.
В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, такі умови не містять підпису позичальника на них, що саме з ними вона була ознайомлена під час укладання кредитного договору.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату та розмір відсотків за користування кредитом, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору.
Зазначене узгоджується з висновком Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19).
Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про огляд веб-сайту по вказаній справі, керуючись положеннями ч. 7 ст. 85 ЦПК України про огляд доказів.
В клопотанні про огляд веб-сайту представник позивача зазначає, що такий огляд надасть можливість встановити ідентичність копії Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» на час укладення даного кредитного договору.
Відповідно до ч. 7 ст. 85 ЦПК України суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.
Суд зазначає, що огляд веб-сайту за своєю суттю є фіксацією на час такого огляду певного стану речей, відповідної інформації тощо. Огляд веб-сайту може бути проведений для фіксації лише тих даних, які можуть бути доказами у відповідній цивільній справі.
Однак, огляд веб-сайту не може спростувати чи підтвердити ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг, та їх прийняття, оскільки вони не містять підпису ОСОБА_1 .
Крім того, в підписаній відповідачем Довідці про умови кредитування від 18.06.2020 передбачені умови надання кредиту, в тому числі процентна ставка щодо кредитних карток «Універсальна», «Універсальна ГОЛД», Картка Платинум, Картка MC World Black Edition, Kартка Visa Signature, картка MC WorldElite, картка Visa Infinite.
В той час, до позовної долучено довідку з номерами кредитної картки, виданої ОСОБА_1 , проте, ані вказаною довідкою, ані анкетою-заявою, ані іншими належними та допустимими доказами, позивачем не доведено та не зазначено, який вид кредитної карти з вищеперелічених було видано відповідачу, що унеможливлює визначення правомірності нарахування відсотків по кредиту, відображених у розрахунку заборгованості, або здійснити судом свій розрахунок.
Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 3393.99 грн., з огляду на недоведеність заявленої вимоги.
Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8336.09 грн., інші вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 71.07%, тому стягненню з відповідача пропорційно частці задоволених вимог підлягає 1613.29 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 549, 625, 628, 633, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570, рах. № НОМЕР_1 , МФО 305299) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 16.08.2019 станом на 22.03.2021 у розмірі 8336 (вісім тисяч триста тридцять шість) грн. 09 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» понесені судові витрати у розмірі 1613 (одна тисяча шістсот тринадцять) грн. 29 коп.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий: