Справа № 344/2980/21
Провадження № 2/344/2184/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Атаманюка Б. М.,

секретаря Стефанець Г.Я.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 24.02.2021 р. звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Свій позов обґрунтовувала тим, що 15 квітня 2019 р. рішенням Івано-Франківського міського суду розірвано шлюб між нею та відповідачем. За час перебування у шлюбі з відповідачем ними набуто у спільну сумісну власність транспортний засіб автомобіль марки - PEUGEOT PARTNER, VIN НОМЕР_1 , 2007 року випуску, об`єм двигуна 1560 см.куб. Тому просила визнати за нею право власності на 1/2 частку зазначеного транспортного засобу, та стягнути судові витрати.

01.03.2021 р. ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

09.03.2021 р. ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за клопотанням позивача ОСОБА_1 забезпечено позов шляхом накладення арешту із забороною відчуження транспортного засобу PEUGEOT PARTNER, VIN НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

Представником відповідача - адвокатом Якубчаком О. Р. подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.70-72), в якому зокрема зазначено про те, що оскільки автомобіль є річ неподільна, тому його необхідно було б виділити одному із подружжя, а інший отримав грошову компенсацію частки його вартості. Вважає, що слід визначити дійсну вартість автомобіля, шляхом проведення відповідної автотоварознавчої експертизи. Оцінка вартості автомобіля позивачем в сумі 131118 грн.72 коп. не є об`єктивною, оскільки взята із оголошень на продаж автомобіля такої ж марки. Реальна вартість автомобіля, з урахуванням його дійсного технічного стану, зносу та інших об`єктивних чинників є значно меншою.

Позивачем також подано до суду відповідь на відзив (а.с. 81-86), в якому зокрема зазначено, що на даний момент її частка у спільному майні подружжя не визначена ні договором, ні рішенням суду, тобто твердження позивача про неподільність автомобіля та присудження грошової компенсації є необґрунтованим та таким, що суперечить ч. 2 ст. 364 ЦК України.

Представником відповідача - адвокатом Якубчаком О. Р. також подано до суду заперечення на відповідь (а.с. 91-94), в якому додатково зазначено про те, що скільки автомобіль є неподільною річчю, а позивачем не заявлено позовної вимоги про стягнення грошової компенсації в замін частки у спільному майні, ним, як представником відповідача, було запропоновано позивачу укласти мирову угоду, та вирішити питання щодо визначення дійсної вартості автомобіля, який є спільним майном сторін із рівними частками кожного, та отримати позивачем грошову компенсацію в замін своєї частки у спільному майні.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від неї надійшла заява в якій просить проводити розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи, позов підтримує та просить його задовільнити (а.с.100).

Відповідач ОСОБА_2 , та його представник - адвокат Якубчак О. Р., у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причину неявки суд не повідомили (а.с.79).

З урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 368 ЦК України).

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України).

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.04.2019 року розірвано (а.с.7-8).

У шлюбі подружжям було придбано транспортний засіб марки PEUGEOT PARTNER, VIN НОМЕР_1 , 2007 року випуску, об`єм двигуна 1560 см.куб.

Вказаний автомобіль зареєстрований 26.01.2013 р. за відповідачем ОСОБА_2 , що стверджується відповіддю Головного сервісного центру МВС України від 10.02.2021 р. (а.с.14-16).

В процесі розгляду справи, сторони не заперечували того факту, що вказаний автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. А відтак, в силу ч.2 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Враховуючи те, що за час розгляду справи сторони не дійшли згоди щодо отримання грошової компенсації за частку в порядку поділу майна подружжя, а транспортний засіб як неподільна річ не може бути реально поділений між ними, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу, і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог та позицій сторін, системного аналізу положень діючого законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Також суд, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає, що у зв`язку із вирішенням спору по суті є підстави для скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою суду від 09.03.2021 року.

На пiдставi наведеного, керуючись ст.ст. 10, 141, 142, 200, 211, 247, 259-265, 294, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частку на транспортний засіб - PEUGEOT PARTNER, VIN НОМЕР_1 , 2007 року випуску, об`єм двигуна 1560 см.куб.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , - 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09.03.2021 року у вигляді накладення арешту із забороною відчуження транспортного засобу PEUGEOT PARTNER, VIN НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 13 травня 2021 року.

Головуючий суддя Атаманюк Б. М.