Справа № 504/3154/21
Номер провадження 2/504/2193/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Якимів А.В.,

з участю секретаря судових засідань Ємельяненко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав, Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2021 до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, в розмірі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до 30.06.2024 за умови продовження навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що син позивачки ОСОБА_3 , у 2020 році вступив до Одеської державної академії будівництва та архітектури і зараз навчається на курсі денного відділення, термін закінчення навчання 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою від 24.09.2020 року № 227/36, а тому позивачка вважає, що відповідач, будучи батьком ОСОБА_3 повинен нести витрати на його утримання на період навчання.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.09.2021 року відкрито спрощене провадження у цивільній справі.

01.11.2021 до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов відзив на вказану позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги заперечив. Зазначив, що в позовній заяві не вказано, строк до якого слід стягувати аліменти, не має доказів, що ОСОБА_3 навчається на цей час, а отже потребує допомоги, не надано доказів, що ОСОБА_3 не отримує стипендії. Відповідач вказує, що звернення з позовом про стягнення з відповідача твердої грошової суми, з огляду, що відповідач працює та має регулярний дохід, суперечить вимогам закону, він добровільно виконував свої обов`язки, щодо утримання сина, на даний час є малозабезпеченою особою, а позивач заробляє більше за нього, відповідач має ряд хворіб.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також продублював доводи відзиву на позовну заяву.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 16.09.2009 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач проживає разом з сином за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 745 від 19.03.2018 р. та довідкою про внесення відомостей до демографічного реєстру від 13.02.2019 року.

Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.10.2013 року у справі № 504/2974/13-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

З повідомлення Одеської державної академії будівництва та архітектури від 18.09.2020 року, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зараховано студентом першого курсу ННІ БІТ на денну форму навчання.

Відповідно до копії договору про навчання № Д-169-20 від 07.09.2020 року, термін навчання 4 роки.

Відповідач працює слюсарем-ремонтником в АТ «Ексімнафтопродукт», за період з 01.04.2021 року по 30.09.2021 року отримано 43455,52 грн. доходу, з яких утримувалися аліментні платежі.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" викладених у п. 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Врахувавши викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено обставини того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зараховано студентом першого курсу ННІ БІТ на денну форму навчання, а отже останній продовжує навчання, йому не виповнилося 23 років, а тому він має право на утримання, що визначене у ст. 199 Сімейного кодексу України. Доводи відповідача, про те, що не має доказів, що ОСОБА_3 навчається, на цей час, до уваги судом не беруться, так як повідомлення про зарахування студентом першого курсу від 18.09.2020 року є належним доказом навчання, а відповідач всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав жодного доказу, що ОСОБА_3 відрахований з навчального закладу. Доводи відповідача, що позовній заяві не вказано, строк до якого слід стягувати аліменти, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, так як відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей, що продовжують навчання до досягнення двадцяти трьох років за умови продовження навчання. При цьому, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а тому відсутність в позовній заяві вказівки на конкретний строк припинення навчання правового значення не має. Доводи відповідача, щодо не надання доказів, що ОСОБА_3 не отримує стипендії, так само судом відхиляються, оскільки саме відповідач повинен довести зворотне, якщо ним стверджується про отримання ОСОБА_3 доходу у будь-якій формі, з будь-яких джерел.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, доводи відповідача, про те, що звернення з позовом про стягнення з відповідача твердої грошової суми, з огляду на те, що відповідач працює та має регулярний дохід, суперечить вимогам закону, до уваги судом не приймаються, оскілки суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, і не обмежений визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі навіть за наявності у платника аліментів сталого доходу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За висновками постанови Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 521/4397/17 у визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Разом з тим, за висновками постанови Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 466/532/16-ц обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, необхідною передумовою для задоволення позовних вимог у таких категоріях справ, є встановлення судом обставин можливості надавати допомогу платником аліментів.

Судом встановлено, що відповідач працює слюсарем-ремонтником в АТ «Ексімнафтопродукт», за період з 01.04.2021 року по 30.09.2021 року ним отримано 43455,52 грн. доходу. Відповідач хворіє ішемічна хвороба серця, гіпертонія дисциркуляторна енцефалопатія, атеросклеротичний кардіосклероз, вживає медикаменти на постійній основі. З огляду на наведені, дані судом не встановлено явної неспроможності відповідача надавати допомогу своєму сину, що продовжує навчання, проте така можливість є обмеженою, з огляду на стан здоров`я відповідача, несення останнім витрат на своє матеріальне забезпечення .

Встановивши вказані вище обставини, керуючись наведеними нормами матеріального права, врахувавши факти, що мають бути встановлені судом при розгляді такої категорії справ, а саме: досягнення дитиною 18-річного віку; продовження нею навчання та потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу, проте обмеженої з огляду на його захворювання та необхідність самостійного забезпечення, зважаючи на розмір прожиткового мінімуму, що діє на даний час та встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та становить 2379, 00 для працездатних осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, визначивши аліменти, які підлягають стягненню, у розмірі 1500,00 гривень у твердій грошовій сумі, оскільки право позивача на отримання аліментів від відповідача виникає лише у випадку можливості останнім надавати таку допомогу. Такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості, буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно дост.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно з моменту звернення з цим позовом до суду, а саме 06.09.2021 року і до досягнення ним 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , за умови продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Якимів А. В.