Справа № 444/405/21
Провадження № 2/444/468/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь половину понесених матеріальних додаткових витрат на дитину у розмірі 22 560,50 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 2008 року, який розірвано згідно згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області від 29.03.2013 року. Від подружнього життя у них народилася одна дитина: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає з нею, перебуває на повному її утриманні. Вона несе додаткові витрати на оздоровлення дитини, оскільки така часто хворіє на бронхіт. Так, протягом 2019-2020 років нею було здійснено поїздки разом з їхньою дитиною на відпочинок з метою оздоровлення, на що нею було витрачено в сукупності 45121,00 грн., що підтверджується долученими до позовної заяви документами. Відповідач дитиною не цікавиться, добровільно не надає кошти на додаткові витрати на дитину. Тому просить задовольнити позовні вимоги.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що відповідач надавав дозвіл на відпочинок позивачці разом із їхньою дочкою за кордон, однак він не знав, що ця путівка з метою оздоровлення їхньої дочки. Окрім цього наголосив, що на поїздку відповідач надав позивачці кошти в сумі 700 дол. США. Жодних доказів про те, що ця поїздка була для оздоровлення їхньої дочки позивач не надала. Окрім цього вважає, що дана поїздка одноразова, а тому не підпадає під додаткові витрати на утримання дитини. Просить в позові відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дочка, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 .

Так, протягом 2019-2020 років позивачем було здійснено поїздку разом з спільною дитиною сторін на відпочинок.

Факт поїздок та проведення оплати підтверджуються копіями додатку №2 до Агенстського договору від 05.06.2019 року, копією підтвердження від вересня 2019 року, копією туристичної путівки серії А № nb-30/05/2020-1 від 30.05.2020 року, копією підтвердження бронювання і оплати від вересня 2020 року (а.с. 7-10).

Як вбачається із копії квитанцій АТ КБ "Приватбанк" відповідач ОСОБА_4 за період з липня 2020 року по січень 2021 року сплачував аліменти на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.

Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Як вбачається з позовних вимог, позивач ОСОБА_3 до додаткових витрат на утримання малолітньої дочки відносить витрати на відпочинок, які вважає як оздоровленням їхньої спільної з відповідачем дитини, однак жодних підтверджуючих документів про те, що ця поїздка була саме з метою оздоровлення їхньої спільної дочки не надала, що по суті відповідно до вищевикладеного не є додатковими витратами на утримання дитини в розумінні ст. 185 СК України, оскільки такі не викликані особливими обставинами та охоплюються аліментами на утримання дітей, а відтак суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 180, 182-185, 191 СК України, ст. ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 в її користь 50% додаткових витрат, понесених нею у звязку з відпочинком та оздоровленням неповнолітньої дитини - дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 22560, 50 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 21.05.2021 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.