Справа № 359/9941/20
Провадження №4с/359/12/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 року м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Рожковій Ж.Р.

за участю

представників скаржника ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича неправомірними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року ОСОБА_3 , звернувся з вказаною скаргою та мотивує її тим, що Бориспільським міськрайонним судом від 21.10.2013 року було винесено заочне рішення №359/6322/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу за кредитним договором №102-2008-2143 від 02.07.2008 року у розмірі 579815,90 гривень та витрати на оплату судового збору в розмірі 1147 гривень.

Також заочним рішення Бориспільського міськрайонного суду №359/3265/15-ц від 20.07.2015 року було стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» борг за курсовою різницею та донараховані відсотки, а також витрати по сплаті судового збору.

Проте, вищевказане заочне рішення від 21.10.2013 року по справі №359/6322/13-ц було скасоване на підставі Ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 28.09.2020 року, а також скасоване заочне рішення від 20.07.2015 року по справі №359/3265/15-ц, на підставі Постанови Київського апеляційного суду від 15.10.2020 року.

Натомість скаржнику 23.10.2020 року з Автоматизованої системи виконавчих проваджень стало відомо про виконавче провадження №57738246, яке було відкрито приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. за заяво ПАТ «Універсал Банк».

На виконання вищевказаних заочних рішень ПАТ «Універсал Банк» отримав по кожній справі виконавчі листи та передав їх на виконання приватному виконавцю Мілоцькому О.Л., який відкрив два виконавчі провадження №57737579 та №57738246, які потім були об`єднані у зведене виконавче провадження, на підставі Постанови від 20.11.2018 року.

За заявою представника стягувача ПАТ «Універсал Банк» від 29.10.2019 року приватним виконавцем було складено Акт про реалізацію предмета іпотеки від 31.10.2019 року.

Проте даний Акт про реалізацію предмета іпотеки від 31.10.2019 року по виконавчому провадженню №57738246 є незаконним, так як він був складений приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. на виконання вищевказаних заочних рішень Бориспільського міськрайонного суду від 21.10.2013 року по справі №359/6322/13-ц та від 20.07.2015 року по справі №359/3265/15-ц, так як ці рішення скасовані тому, ОСОБА_3 просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. у виконавчому провадженні ВП №57738246 щодо складання Акту про реалізацію предмета іпотеки від 31.10.2019 року та визнати неправомірним та скасувати Акт про реалізацію предмета іпотеки від 31.10.2019 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л.

У судовому засіданні представники скаржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримують вказану заяву та наполягають на її задоволенні.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький О.Л. та його представник не з`явились у судове засідання. Вони надіслали відзив у якому вони заперечують проти задоволення вказаної скарги.

Представник стягувача АТ «Універсал Банк» Куришко К.В. також не з`явилася у судове засідання. До суду надіслала заяву в якій вона заперечує проти задоволення вказаної скарги та просить розглядати справу без її участі.

Заслухавши пояснення представників скаржника, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №359/3265/15-ц виданого Бориспільським міськрайонним судом 22.10.2015 року приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. було відкрито виконавче провадження №57738246 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» борг за курсовою різницею у розмірі 989713,82 гривень та заборгованість по донарахованих відсотках у розмірі 23741,55 доларів США, що еквівалентно в національній валюті за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 511722,90 гривень, а всього 14995436,82 гривень (а.с.21).

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені з дотриманням закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст.81, ч.2 ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Відповідно до постанови приватного виконавця Мілоцького О.Л. від 20.11.2018 року виконавче провадження №57737579 та №57738246 були зведені в одне виконавче провадження №57738657 (а.с.22).

29.10.2019 року представник АТ «Універсал Банк» звернувся до приватного нотаріуса Мілоцького О.Л. із заявою про те, що у зв`язку з тим, що 28.10.2019 року не відбулись електронні торги з продажу предмета іпотеки: квартири АДРЕСА_1 та у зв`язку з цим на підставі ч.1 ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» повідомляють, що мають намір залишити за собою нереалізоване майно (а.с.23).

На підставі вказаної заяви 31.10.2019 року приватний виконавець Мілоцький О.Л. склав Акт про реалізацію предмета іпотеки (а.с.24).

Однак на час винесення вказаного акту заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду від 21.10.2013 року не було скасовано, а відповідно до ухвали Бориспільського міськрайонного суд від 28.09.2020 року було переглянуто та призначено до нового судового розгляду.

З огляду на це суд вважає, що на момент винесення вказаного акту приватний виконавець діяв в межах закону та підстави для задоволення скарги в частині вимоги про визнання неправомірними дій приватного виконавця, щодо складання Акту про реалізацію предмета іпотеки від 31.10.2019 року по виконавчому провадженню №57738246 відсутні.

Однак так як заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду від 21.10.2013 року ухвалою судді від 28.09.2020 року було скасовано суд вважає за можливе визнати неправомірним та скасувати Акт про реалізацію предмета іпотеки від 31.10.2019 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. по виконавчому провадженні №57738246.

Щодо клопотання представника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. адвоката Гуримського О.В. про стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи на професійну правову допомогу в розмірі 4300 гривень суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

З платіжного доручення №718 від 13.05.2021 року вбачається, що приватний виконавець Мілоцький О.Л. сплатив на рахунок ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4300 гривень. Однак, зважаючи на те, що скаргу ОСОБА_3 задоволено в частині основних вимог, то підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні.

Керуючись ст.ст. 447, 449-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати Акт про реалізацію предмета іпотеки від 31 жовтня 2019 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича по виконавчому провадженню №57738246.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 14 червня 2021 року.

Суддя С.С. Чирка