Справа № 202/1659/21
Провадження № 2/202/1457/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року позивач вернулася до суду з позовом до відповідача Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 заповіту складено не було. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями належного їй майна є доньки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_3 було укладено з ПАТ «ПриватБанк» договори № SAMDNWFD00 та №SAMDNWFD01 від 24.01.2017 року про відкриття депозитних рахунків у зазначеній банківській установі. На виконання вказаних договорів ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_3 було відкрито рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . У встановлений законом строк позивач та її сестра ОСОБА_2 не звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 від 23.03.2019 р., остання відмовилася від права на спадщину, з чого б вона не складалася, що залишилася після смерті матері ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 . Позивач 02 березня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель Влади Юріївни для прийняття спадщини після смерті матері. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю. їй відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення та рекомендовано звернутися до суду. Причиною пропуску встановленого строку є те, що позивач перенесла інфаркт. Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста від 18.04.2018 року позивачу поставлено діагноз ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія, 4 ступінь ризику (найвищий). Дії, невід`ємно пов`язані зі спогадами про смерть близької людини (збір та подача документів для прийняття спадщини) могли привезти до погіршення здоров`я позивача та до повторного інфаркту. В подальшому стан здоров`я позивача погіршився. Вважає причини пропуску поважними. Просила суд: визначити їй додатковий тримісячний строк з дня набрання рішення законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021 року, цивільну справу розподілено судді Слюсар Л.П.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П. від 17 березня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні вказав, що Дніпровська міська рада є неналежним позивачем по справі. При ухваленні рішення покладався на суд.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. ОСОБА_2 зареєстрована та фактично проживає на непідконтрольній Україні території за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача в підготовчому судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.10), яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

24.01.2017 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про відкриття депозитного рахунку № SAMDNWFD00 та №SAMDNWFD01. На виконання депозитних договорів було відкрито рахунки № № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Строк дії договорів 12 місяців.

За життя ОСОБА_3 було видано довіреність №deperl293038458 від 24.01.2017 на ім`я ОСОБА_2 про право на розпорядження банківськими рахунками (а.с.22).

Спадкоємцями першої черги за законом є доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18,19).

Відповідно до заяви від 23.03.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Огнєвою Ю.Є. за реєстровим номером 352, ОСОБА_2 відмовилася від належної їй за законом чи за заповітом частки у спадщині з чого б вона не складалася, що залишилася після смерті матері: ОСОБА_3 на користь доньки померлої ОСОБА_1 (а.с.24).

02 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади з належними відсотками та компенсаціями, що знаходяться в АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Державний Ощадний Банк України».

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.03.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю. відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади з належними відсотками та компенсаціями, що знаходяться в АТ КБ «ПриватБанк» та в АТ «Державний ощадний банк України» у зв`язку з пропущенням нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Як вказала позивач в своїй позовній заяві та в судовому засіданні, вона пропустила шестимісячний строк звернення з заявою для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки позивач перенесла інфаркт. Дії, невід`ємно пов`язані зі спогадами про смерть близької людини (збір та подача документів для прийняття спадщини) могли привезти до погіршення здоров`я позивача та до повторного інфаркту. В подальшому стан здоров`я позивача погіршився. Крім того, позивачем поважність пропуску строку обґрунтовується відсутністю можливості спілкування з сестрою ОСОБА_2 та неможливість нею вчасного подання відповідної заяви нотаріусу у зв`язку з перебуванням нею на тимчасово окупованій території України.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивачем пред`явлено позов до Дніпровської міської ради, та в ході розгляду справи будь-яких клопотань щодо заміни відповідача на належного, та/або залучення співвідповідачів до розгляду даної справи, позивачем заявлено не було, тому судом в якості третьої особи було залучено сестру позивача ОСОБА_2 .

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, слід вказати на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Учасник справи, відповідно до положеньстатті 13 ЦПК України, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правиламистатті 47 ЦПК Україниздатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини справи, суд доходить висновку, що пред`явлення позову до неналежного відповідача Дніпровської міської ради, оскільки третя особа є спадкоємцем першої черги, яка в передбачений законом шестимісячний строк не відмовилася від прийняття спадщини.

Згідно із п.п. 3, 4 ч.5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Пленум Верховного Суду України у п. 8постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеномустаттею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

При цьому, стороною позивача в судовому засіданні клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача не заявлялось.

Відповідно до змісту пункту 3 частини 1статті 129 Конституції України, ст.ст. 79-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем.

При цьому слід вказати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки це слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позов заявлений позивачем до неналежного відповідача, який має відповідати за позовом з підстав, які в ньому викладені, відповідачем не порушуються та не оспорюються права, за захистом яких позивач звернувся до суду, а тому суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, ст. ст.15, 16, 1216, 1270, 1272, 1273 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 14.06.2021 року.

Суддя Л.П. Слюсар