Справа №: 272/1354/20
Провадження № 2/272/106/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Палазюк В.М.

при секретарі - Хитоніній М.С.

за участю - відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Струкової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка цивільну справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому зазначив, що 25.11.2008 року між ним та відповідачкою була підписана заява б/н, згідно з якою відповідач отримала кредит, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 12500,00 грн.. Відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті АТ КБ «ПриватБанк», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач порушила умови договору, а саме не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Так, станом на 11.10.2020 року її заборгованість перед позивачем становить 17521 грн. 59 коп. (заборгованість за тілом кредита - 11076 грн. 30 коп.; в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредита 0 грн. 00 коп.; заборгованість за простроченим тілом кредита 11076 грн. 30 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками - 0 грн. 00 коп.; заборгованість за простроченими відсоками - 5686 грн. 94 хв.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 - 758 грн. 35 коп.; нарахована пеня - 0 грн. 00 коп.; нараховано комісії 0 грн. 00 коп.). Просив стягнути на його користь зазначену суму боргу та понесені позивачем судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали з підстав, що викладені у відзиві, в якому зазначили про безпідставність нарахування банком відсотків та відсотків відповідно до ст.. 625 ЦК України, оскільки умови щодо їх нарахування не обумовлені в анкеті заяві. Щодо кредитного ліміту в сумі 12500 грн., то ОСОБА_1 їх не знімала, а тому вона не повинна нести відповідальність. 21.05.2019 року їй зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_2 , який представився представником банку, повідомив що її банківська картка заблокована та попросив надати йому деяку інформацію необхідну для розблокування. Вона відмовилася та вказала, що звернеться до відділення Приватбанку. Виявивши , що кошти з картки зникли, вона 24.05.2019 року звернулась до Андрушівського відділення поліції з заявою про викрадення коштів. 07.08.2019 року відомості були внесені до ЄРДР за ст. 190 ч.1 КК України, а вона визнана потерпілою.

До суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив де зазначено, що відповідач не надала доказів звернення до банку з приводу викрадення грошових коштів, не надано доказів про втрату карти, тому відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» тільки клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що 25.11.2008 року відповідачем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «Приватбанку» (а.с.16). Разом із заявою ОСОБА_1 підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій встановлена базова відсоткова ставка в місяць - 1,9% за користування кредитом, порядок нарахування та розмір пені, штрафів, і відповідач не висловила своїх заперечень щодо цієї довідки.

Згідно розрахунку позивача за даним договором виникла заборгованість, яка станом на 11.10.2020 року становить 17521 грн. 59 коп. (заборгованість за тілом кредита - 11076 грн. 30 коп.; в т.ч. заборгованість за поточним тілом кредита 0 грн. 00 коп.; заборгованість за простроченим тілом кредита 11076 грн. 30 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками - 0 грн. 00 коп.; заборгованість за простроченими відсоками - 5686 грн. 94 хв.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 - 758 грн. 35 коп.; нарахована пеня - 0 грн. 00 коп.; нараховано комісії 0 грн. 00 коп.).

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України відповідно до договору.

Однак у заяві - анкеті, а також і в довідці про умови кредитування, підписаній відповідачем, відсутні умови договору про розмір відсотків за користування кредитними коштами в порядку ст. 625 ЦК України.

При цьому в обгрунтування вимог в цій частині, позивач посилався на Умови та правила надання банківських послуг та на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", як невід`ємні частини спірного договору. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та у розмірі, що зазначені в документах, що додані банком до позовної заяви.

При цьому відповідач не заперечувала, що нею був укладений кредитний договір та підписана заява та довідка про умови кредитування. Однак посилалась на те, що кошти в сумі 12500 грн. були викрадені з її кредитної картки шахрайським шляхом, в зв`язку з чим вона звернулась до поліції, де було зареєстроване кримінальне провадження за ст.. 190 ч.1 КК України.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Держателем електронного платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу.

Відповідно до ст.. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Аналогічні вимоги містяться у розділі VI Постанови НБУ від 05 листопада 2014 року за № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів».

Відповідач стверджувала, що вона зверталась до банку з приводу викрадення коштів. Однак належні та допустимі докази , що ОСОБА_1 у встановленому порядку зверталась до банку з даного питання, в справі відсутні, на що також звертає увагу позивач у відповіді на відзив, однак і після цього такі докази суду не надані.

За наведених обставин ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, тобто відповідач по справі.

Надана відповідачкою постанова прокурора про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження відомості про яке були внесені до ЄРДР 07.08.2019 року за ст. 190 ч.1 КК України підтверджує наявність кримінального провадження, однак не свідчить про вчинення злочину стосовно відповідачки до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути підставою для звільнення її від обов`язку належного виконання зобов`язання та виконання Умов та Правил надання банківських послуг у випадку настання певних обставин, передбачених ними.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи із наведеного суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11076,30 грн. та заборованість за простроченими відсотками в сумі 5686,94 грн., оскільки підписана позичальником довідка про умови кредитування містить положення про нарахування відсотків. В частині стягнення відсотків відповідно до ст.. 625 ЦК України суд відмовляє, оскільки положення про їх нарахування відсутні в заяві, в довідці про умови кредитування , а Умови і правила надання банківських послуг, на які посилається позивач, відповідач не підписувала.

З огляду на викладене, виходячи з вищенаведених норм діючого законодавства та встановлених по справі обставин, суд прийшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати частково, пропорційно до задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 2011 грн. 02 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 141, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь АТ КБ "Приватбанк" (місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ), заборгованість за кредитним договором у розмірі 16763 грн. 24 коп., в тому числі : заборгованість за тілом кредиту 11076 грн. 30 коп., в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту 11076 грн. 30 коп., заборгованість за простроченими відсотками 5686 грн. 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" 2011 грн. 02 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 18.05.2021 року.

Суддя:В. М. Палазюк