Справа № 523/8470/21
Провадження №2/523/3674/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ювелірного салону В2В Jewelery, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про захист прав позивачів, розірвання договору купівлі-продажу, стягнення передоплати, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , на її користь, заборгованість та штрафні санкції на суму 375969,90 грн., та завдану моральну шкоду в сумі 100000,00 грн.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 175,177 ЦПК України, а саме:

Відповідно до ч.2 ст. 48 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Згідно до ст.175 ч.3 п.2 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) , відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Такі дані відповідача - Ювелірного салону В2В Jewelery, позивачем не вказані.

Крім того, відсутні докази сплати судового збору за дві майнові вимоги.

Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке саме право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Проте в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до Закону України «Про захистправ споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У вказаному законі прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації споживачеві один про одного та щодо умов договору: про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, винагороди товариства, порядок розподілу товару, тощо. А у разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Після укладання договору між сторонами виникають інші правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем судовий збір не сплачено, з посиланням на ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», натомість як вже зазначалось судом позивач не зазначив, яке саме право як споживача порушено.

Предмет та підстави позову не вказують на те, що позов пов`язаний з порушенням права споживача, відповідно до положень ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому суд не вбачає підстав для звільнення його від сплати судового збору.

На підставі зазначеного, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175 -177 ЦПК України, а саме: позивач не виклав зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим не навів підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» у зв`язку з чим відсутні підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

За змістом п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено вимоги майнового характеру на суму 375969,90 грн., а також заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 100000,00 грн.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є вимогою майнового характеру, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі (постанова Верховного Суду від 28.11.2018 року по справі 761/11472/15-ц).

Отже позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 908,00 грн. та виконати вимоги ст.175 ч.3 п.2 ЦПК України.

За вказаних обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 175,177,185 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ювелірного салону В2В Jewelery, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про захист прав позивачів, розірвання договору купівлі-продажу, стягнення передоплати, відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 та повідомити про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення/отримання копії ухвали. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя