Справа № 296/3982/21
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2021 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Шалота К.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 26.04.2021 ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до виконкому Житомирської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

1.2. 20.05.2021 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №296/3982/21 передано для подальшого розгляду судді Шалоті К.В.

ІІ. ЦИВІЛЬНО-ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО (ЦПК України)

2.1. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

2.2. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

ІІІ. МОТИВИ СУДУ

3.1. Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку у демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

3.2. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

3.3. Так у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», Європейський суд з прав людини вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (заява № 17056/06, § 98).

3.4. Крім того, у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи зокрема в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

3.5. Так, ОСОБА_1 раніше неодоразово зверталась до Богунського районного суду міста Житомира із позовами до судді Корольовського районного суду міста Житомира Шалоти К.В. про відшкодування моральної шкоди, завданої діями судді Шалоти К.В., зокрема, у справах №295/915/20, №295/1793/20.

3.6. З метою уникнення сумнівів будь-якої зі сторін справи у неупередженості судді Шалоти К.В. при розгляді даної справи №296/3982/21 та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід у справі, який задовольнити.

Керуючись статтями 36, 40, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

П О С Т А Н О В И В :

1. Заявлений суддею Корольовського районного суду міста Житомира Шалотою К.В. самовідвід від участі у справи за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про відшкодування моральної шкоди, задовольнити.

2. Відвести суддю Корольовського районного суду міста Житомира Шалоту К.В. від участі у розгляді цивільної справи №296/3982/21.

3. Справу №296/3982/21 передати до відділу організаційного забезпечення з розгляду цивільних та адміністративних справ суду для визначення складу суду для її повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. В. Шалота