Справа № 310/936/20
РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Уставицькій Н.М., Герасимовій Г.В.,

за участю позивачки та її представника - адвоката Амельченка М.Д., представників відповідача - Костриба Т.В., Уткіна О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Пологівської дистанції сигналізації та зв`язку, третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, про визнання частково недійсним акту розслідування нещасного випадку, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» в особі Пологівської дистанції сигналізації та зв`язку, третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, про визнання частково недійсним акту розслідування нещасного випадку, мотивуючи свої вимоги тим, що під час розслідування нещасного випадку, що стався 03.02.2014р. о 09 год. 25 хв., був складений акт від 25.01.2016р., проте з висновками комісії вона не погодилася та оскаржила їх у судовому порядку. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2017р. рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016р., яким їй було відмовлено в позові, скасоване та ухвалено нове рішення про визнання недійсним акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 25.01.2016р. та зобов`язано провести повторне розслідування нещасного випадку та скласти акт за формою Н-1. Також постановою Верховного Суду від 16.10.2019р. вищезазначене рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17.05.2017р. залишено без змін. На виконання вищевказаних рішень судів, комісією був складений акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 03.02.2014 року о 9 год. 30 хв., акт від 11.01.2020р., який було затверджено 14.01.2020 року. Комісія встановила: нещасний випадок з оператором зв`язку ОСОБА_2 стався у робочий час, при виконанні трудових обов`язків. Фактів впливу на потерпілу шкідливих та небезпечних факторів, які б могли привести до нещасного випадку комісією не встановлено. Причиною нещасного випадку комісія вважає особисту необережність ОСОБА_2 під час пересування з об`єкту обслуговування до робочого місця. Позивачка зазначила, що з вказаною позицією вона не може погодитися, тому що травму вони отримала внаслідок неналежного виконання роботодавцем своїх обов`язків щодо забезпечення умов праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечення додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Окрім того, комісія провела поверхово розслідування та не встановила обставини та причини нещасного випадку, який

стався внаслідок неналежного виконання роботодавцем своїх обов`язків щодо забезпечення умов праці. Вважає, що розслідування нещасного випадку проведено з порушенням п.п.2 п. 15 Постанови КМУ від 30.11.2011p. № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», оскільки комісією не в повному обсязі були з`ясовані обставини і причини настання даного нещасного випадку. Обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: 2) перебування на робочому мicцi, на території підприємства* або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємств до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; а також п.п. 11) прямування потерпілого до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженим маршрутом або до будь-якого об`єкта за дорученням роботодавця. Отже, комісією було помилково встановлено, що причиною нещасного випадку комісія вважає особисту необережність ОСОБА_2 під час пересування з об`єкту обслуговування до робочого місця. Просила суд визнати частково недійсним акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався з нею 03.02.2014р. поблизу станції Бердянськ структурного підрозділу «Пологівська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» за формою Н-1/П від 11.01.2020р. в частині причини нещасного випадку, а саме, в тому, що причиною нещасного випадку є не особиста необережність ОСОБА_2 під час пересування з об`єкту обслуговування до робочого місця, а неналежне виконання роботодавцем своїх обов`язків, щодо забезпечення умов праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечення додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці; а також просила зобов`язати адміністрацію регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» скласти акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався з нею 03.02.2014 року поблизу станції Бердянськ структурного підрозділу «Пологівська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за формою Н-1/П та встановити, що нещасний випадок із ОСОБА_2 є таким, що пов`язаний з виробництвом відповідно до підпункту 1 пункту 15 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011р. № 1232, на підставі пункту 48 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ від 17.04.2019р. №337, який стався внаслідок неналежного виконання роботодавцем своїх обов`язків щодо забезпечення умов праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечення додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Амельченко М.Д. (ордер АР №1008685 від 20.01.2020р.) - заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача - адвокат Костриба Т.В. (ордер ВХ №1004512 від 07.09.2020р., довіреність НМВ №255093 від 13.08.2020р.) та Уткін О.Є. (довіреність НМВ №801729 від 13.10.2020р.) - в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, крім того надали письмовий відзив на позов, в якому зазначено, що з позовними вимогами не згодні, вважають їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Так, на виконання постанови Верховного Суду від 16.10.2019р. по справі №310/1857/16-ц було проведено розслідування нещасного випадку та складено Акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 03 лютого 2014 року о 9 год. 30 хв., затвердженого директором регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 03 грудня2019р., форми Н-1/П. Не погодившись із вказаним актом

ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Держпраці у Запорізькій області, яким 28.12.2019р. було складено та направлено Припис №Л-1428 щодо проведення повторного розслідування нещасного випадку, встановлення причини нещасного випадку, відповідальних осіб, приведення акту за формою Н-1/П у відповідність з вимогами порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві. На виконання вимог вказаного припису та постанови Верховного Суду від 16.10.2019р. по справі №310/1857/16-ц ними було проведено повторне розслідування нещасного випадку та з урахуванням усіх зазначених зауважень було складено Акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 03 лютого 2014 р. о 9 год. 30 хв., затвердженого в.о.директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Гавриленко С.О. 14 січня 2020 року, форми Н-1/П. Комісією в Акті було встановлено: «Причиною нещасного випадку комісія вважає особисту необережність ОСОБА_2 під час пересування з об`єкту обслуговування до робочого місця». Також у вищезазначеному акті зазначено висновок комісії: «Комісія з розслідування, ознайомившись з матеріалами розслідування, одноголосно прийшла до висновку, що нещасний випадок стався з оператором зв`язку структурного підрозділу «Пологівська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» Лігостаєвою Валентиною Олексіївною визнати таким, що пов`язаний з виробництвом». При складанні останнього акту було визначено, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом (та виключено пункт, що нещасний випадок стався через порушення ОСОБА_2 посадової інструкції). На виконання вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 17 квітня 2019р. № 337, для визначення нещасного випадку, який стався з позивачкою, пов`язаного з виробництвом ними було застосовано Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 30 листопада 2011р. №1232. Таким чином, ними було виконано вимоги Постанови Верховного Суду по справі №310/1857/16-ц, припису №Л-1428 від 28.12.2019р. Головного управління Держпраці у Запорізькій області, Порядку №1232, Порядку № 337 щодо розслідування нещасного випадку. Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області - в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, крім того, надали письмові пояснення на позов, в яких зазначили, що вважають заявлені вимоги безпідставними та просили відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-яким не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст.ст. 3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 21 та 139 КЗпП України працівник зобов`язаний виконувати роботу, визначену трудовим договором, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 153 КЗпП України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала в трудових правовідносинах з відповідачем, працюючи на посаді оператора елетрозв`язку Відокремленого структурного підрозділу «Пологівська дистанція сигналізації та зв`язку» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (а.с.71-72).

04 березня 2014р. було проведене розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 03 лютого 2014 року о 09 год. 25 хв., та складено Акт проведення розслідування нещасного випадку, форми Н-5 (а.с.67-70), з висновками якого позивачка ОСОБА_2 не погодилася та оскаржила його в судовому порядку.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області №310/1857/16-ц від 17 травня 2017р. було скасовано рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016р. про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 та було частково задоволено її позов, а саме: визнано недійсним акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався із ОСОБА_2 03.02.2004р. на території станції Бердянськ за формою Н-5 від 25.01.2016р., зобов`язано провести повторне розслідування нещасного випадку та скласти акт за формою Н-1, відповідно Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 (а.с.16-27).

Постановою Верховного Суду від 16 жовтня 2019р. по справі №310/1857/16-ц рішення Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2017р. залишено без змін (а.с.39-50).

Після того, комісією, утвореною наказом регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 08.01.2020р. №8/Н, за результатами повторного розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 03 лютого 2014 року о 09 год. 30 хв., був складений Акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання, аварії від 11 січня 2020 року (Форма Н-1/П), який було затверджено 14.01.2014р. (а.с.7-15).

В п.4 цього акту зазначені встановлені комісією обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме:

«03.02.2014 року, згідно графіка роботи, ОСОБА_2 прибула на своє робоче місце оператора елетрозв`язку о 07-55. Зателефонувала о 8-00 на станцію Пологи та повідомила виконуючу обов`язки старшої по зміні ОСОБА_3 , що заступила на зміну. До 9-00 ОСОБА_2 приймала і опрацьовувала телеграми, після чого одяглася та вирушила для їх доставки адресатам на станцію Бердянськ.

З пояснювальної записки ОСОБА_2 , 03.02.2014р. о 9-20, вона доставила телеграми начальнику вокзалу Бердянськ ОСОБА_4 та до довідкового бюро, розташованого в приміщенні вокзалу. Після цього попрямувала на вихід з приміщення вокзалу у напрямку Привокзальної площі. Зі слів потерпілої через велику кількість термінової роботи вона поспішала на своє постійне робоче місце і через те, що на виході з приміщення вокзалу в бік перону, знаходилась велика кількість людей у зв`язку з посадкою на потяг «Бердянськ-Москва», тому вона вийшла з вокзалу в сторону Привокзальної площі. ОСОБА_2 пройшла вздовж будівлі вокзалу та на розі будівлі вокзалу, послизнулась на снігу та впала.

Після падіння самостійно піднялася та продовжила рух до приміщення телеграфу.

Можливі свідки падіння, на яких вказувала потерпіла, в своїх поясненнях, моменту падіння не бачили, звернення до них потерпілої з проханням надати допомогу або скарг про факт падіння заперечують.

Після прибуття на своє робоче місце їй стало зле, вона звернулася до амбулаторії ст. Бердянськ, де її повідомили, що лікарняних вони не відкривають, а потрібний їй спеціаліст на даний момент відсутній. Після цього вона звернулася до Бердянської міської поліклініки, і потім приблизно об 11-30 зателефонувала оператору ОСОБА_3 та повідомила її, що їй потрібно на прийом до лікаря. Після прийому у лікаря та одержання лікарняного ОСОБА_2 о 15.53 зателефонувала оператору ОСОБА_5 і повідомила, що перебуває на лікарняному.

Комісія встановила:

Нещасний випадок з оператором зв`язку ОСОБА_2 стався у робочий час, при виконанні трудових обов`язків. Фактів впливу на потерпілу шкідливих та небезпечних факторів, які б могли привести до нещасного випадку комісією не встановлено.

Причиною нещасного випадку комісія вважає особисту необережність ОСОБА_2 під час пересування з об`єкту обслуговування до робочого місця» (а.с.12-13).

Також в п.7 вищезазначеного акта викладено висновок комісі:

«Комісія з розслідування, ознайомившись з матеріалами розслідування, одноголосно прийшла до висновку, що нещасний випадок із оператором зв`язку структурного підрозділу «Пологівська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» Лігостаєвою Валентиною Олексіївною визнати таким, що пов`язаний з виробництвом відповідно до підпункту 1 пункту 15 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 30.11.2011р. № 1232, на підставі пункту 48 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019р. № 337, а також згідно постанови Верховного Суду України від 16.10.2019р. № 310/1857/16-ц.

Акт повторного розслідування від 03.12.2019 вважати недійсним на підставі припису Головного управління Держпраці у Запорізькій області № Л-1428 від 28.12.2019.

Комісія не вбачає осіб, зокрема потерпілу, працівників структурного підрозділу «Пологівська дистанція сигналізації та зв`язку», або сторонніх осіб, які порушили вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, що призвели до настання нещасного випадку» (а.с.14).

Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Частинами 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону праці», працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Відповідно до п. 48 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 17 квітня 2019р. № 337, у разі проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), що вже проводилося на підставі нормативно-правового акта, який на момент проведення повторного розслідування втратив чинність, для визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом застосовується нормативно-правовий акт, під час дії якого вони сталися, а оформлення матеріалів розслідування здійснюється відповідно до вимог цього Порядку.

Таким чином, відповідач при проведенні в січні 2020 року повторного розслідування нещасного випадку, що стався з позивачкою 03 лютого 2014 року, повинен був керуватися: для визнання нещасного випадку пов`язаним чи не пов`язаним з виробництвом Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництву, затвердженого постановою КМУ від 30 листопада 2011р. № 1232 (далі - Порядок №1232), а для оформлення матеріалів розслідування - Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 17 квітня 2019р. № 337 (далі - Порядок № 337).

Відповідно до п. 12 Порядку № 337, на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія).

Відповідно до п. 13 Порядку № 337, до складу комісії входять: керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії); представник робочого органу Фонду; представник первинної організації профспілки (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці); лікар з гігієни праці територіального органу Держпраці (у разі настання гострого професійного захворювання (отруєння); інші представники підприємства (установи, організації), посадові особи органів Держпродспоживслужби, ДСНС (у разі потреби та за відповідним погодженням). До складу комісії не може входити безпосередній керівник потерпілого.

В пункті 33 Порядку № 337 визначені обов`язки комісії при проведенні розслідування нещасного випадку.

Відповідно до п. 34 Порядку № 337, рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.

Позивачка ОСОБА_2 зазначила, що з висновками комісії вона не може погодитися, оскільки вважає, що травму вона отримала внаслідок неналежного виконання роботодавцем своїх обов`язків щодо забезпечення умов праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечення додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

При цьому, відповідно до Акту розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 03 лютого 2014р. о 9 год. 30 хв., за формою Н-1/П від 11 січня 2020 року встановлено, що місцем нещасного випадку (падіння), з пояснення потерпілої, є територія залізничної станції Бердянськ, з північної сторони будівлі залізничного вокзалу. Поверхня викладена тротуарною плиткою, рівна та горизонтальна, не має механічних дефектів. Випадок стався у світлий період доби при достатньому природному освітленні. Температура повітря коливалася протягом доби -13 до -8оС (п.3 - а.с.12).

За таких підстав суд враховує, що акт за формою Н-1/П від 11.01.2020 р., який оспорюється позивачкою, складений відповідачем після оскарження попереднього акта в судовому порядку та після проведення повторного розслідування на виконання Припису №Л-1428 від 28.12.2019р. Головного управління Держпраці у Запорізькій області, в ході якого були враховані зазначені зауваження та встановлено, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом та стався внаслідок особистої необережності потерпілої, фактів впливу на неї шкідливих та небезпечних факторів, які могли б привести до нещасного випадку комісією не встановлено. Будь-яких доказів на спростування даних висновків комісії суду не надано. Оскільки суд не може підміняти собою відповідний орган - комісію зі спеціального розслідування, яка має повноваження щодо з`ясування обставин та причин нещасного випадку, встановлення за результатами розслідування певних фактів, тому позовні вимоги ОСОБА_2 є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Пологівської дистанції сигналізації та зв`язку, третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, про визнання частково недійсним акту розслідування нещасного випадку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця», місцезнаходження: м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, код ЄДРПОУ - 40075815.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Дністрян