Справа № 747/147/21
Провадження№ 2/747/71/21
У Х В А Л А

іменем України

05.05.2021 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ромахової Г.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради про стягнення середньої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 09 листопада 2015 року він був обраний і працював на посаді секретаря Поповичківської сільської ради Талалаївського району. 24 листопада 2020 року його повноваження припинились на підставі ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч.2 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад». 03 грудня 2020 року відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» відповідачем було прийнято рішення № 28-2/ VІІ «Про збереження середньої заробітної плати на період працевлаштування по закінченню строку повноважень виборних посад», згідно з яким позивачу збережено середню заробітну плату на період працевлаштування, але не більше ніж на 6 місяців з дня звільнення. За листопад-грудень 2020 року належну позивачу згідно даного рішення та гарантовану чинним законодавством заробітну плату позивачу не виплатили, які він просить суд стягнути з відповідача. Ухвалою від 19 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 12 квітня 2021 року, який відкладено на 05 травня 2021 року, про що учасники справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні по справі представник відповідача ОСОБА_2 заявила клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні у вирішенні зазначеного клопотання покладався на розсуд суду.

Розглянувши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача, який працював секретарем Поповичківської сільської ради, стягнення із відповідача середньої заробітної плати за два місяці у відповідності до Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та прийнятого на підставі цього Закону рішення відповідача «Про збереження середньої заробітної плати на період працевлаштування по закінченню строку повноважень виборних посад» від 03 грудня 2020 року. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, те, що за своєю правовою природою вони виникають у приватноправових відносинах і містять наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Питання, пов`язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням) урегульовано як Законом України «Про державну службу», так і спеціальними законами, які були та/або є чинними на час виникнення відповідних спірних правовідносин. Таким спеціальним Законом є Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 1 якого передбачено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. Згідно з абз. 1 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та іншими законами України. Проходження публічної служби це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювалася щодо юрисдикційності справ за позовами, що стосуються обрання, перебування та звільнення з публічної служби. Так, у постановах від 22 серпня 2018 року у справі № 766/10783/16-ц (провадження № 14-278цс18), від 05 червня 2019 року у справі № 754/15544/17-ц (провадження № 14-202цс19), від 31 жовтня 2018 року у справі № 761/33941/16-ц (провадження № 14-375цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначала, що публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. З аналізу вказаних норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї, які охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись в суд, обґрунтовував свої вимоги тим, що 24 листопада 2020 року його повноваження секретаря сільської ради припинились на підставі ч.2 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» та вказує, що його права порушені у зв`язку із невиконанням відповідачем положень ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», а саме йому не виплатили гарантовану законом середню заробітну плату, яку він одержував на виборній посаді, протягом двох місяців листопада та грудня 2020 року. Тобто, предметом даного спору є невиконання відповідачем гарантій, які встановлює Закон України «Про статус депутатів місцевих рад» для депутата місцевої ради, який працював на постійній основі, які він набуває у випадку припинення відповідної публічної служби. Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що позивач був секретарем Поповичківської сільської ради Талалаївського району та перебував на публічній службі у розумінні п.17 ч.1 ст. 4 КАС України, суд приходить до висновку, про те, що клопотання представника відповідача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому провадження по справі підлягає закриттю з роз`ясненням позивачу положень ст. 256 ЦПК України щодо юрисдикційності даного спору та неможливості повторного звернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 20 КАС України, ст.ст. 19, 255-256, 258-261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження - задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради про стягнення середньої заробітної плати закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції Чернігівського окружного адміністративного суду.

Роз`яснити, що, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня винесення.

Суддя: Л.В.Тіщенко