05.02.2021 Справа № 756/6584/14-ц
Справа пр. № 2-п/756/14/21
ун. № 756/6584/14-ц
У Х В А Л А

03 лютого 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чепур Н.К.,

учасники справи:

представник заявника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2014 року у цивільній справі № 756/6584/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року у цивільній справі № 756/6584/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк") до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року у цивільній справі № 756/6584/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 02 жовтня 2007 року № 0, що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 15238,09 доларів США; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 2756,34 доларів США; пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 4504,21 грн; пені за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 1622,28 грн, а також стягнуто з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 749,78 грн.

Заявник вказав, що він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості подати відзив на позовну заяву, письмові та електронні докази, висновки експертів, заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Крім того, заявник стверджував, що ні він, ні будь-хто з його родичів не отримували рішення суду. Також ОСОБА_1 вказав, що вимоги банку про повернення частини основного боргу та процентів за листопад 2013 року є безпідставними, оскільки порука за договором поруки від 02 жовтня 2007 року № 145803 припинена.

З цих підстав заявник просив суд скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року у цивільній справі № 756/6584/14-ц, призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник заявника у судовому засіданні підтримала заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, просила суд її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

20 серпня 2014 року заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва у цивільній справі № 756/6584/14-ц позов ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 02 жовтня 2007 року № 0, що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 15238,09 доларів США; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 2756,34 доларів США; пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 4504,21 грн; пені за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 1622,28 грн, а також стягнуто з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 749,78 грн (а. с. 71-74).

Згідно зі ст. 228 ЦПК України (в редакції, чинній на день ухвалення судового рішення) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

За правилами ст. 69 ЦПК України (в редакції, чинній на день ухвалення судового рішення) перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Заочне рішення суду було вручено 30 серпня 2014 року повнолітньому члену сім`ї відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 83, 84).

Отже, перебіг строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року у цивільній справі № 756/6584/14-ц розпочався з 31 серпня 2014 року.

Відповідно до ст. 70 ЦПК України (в редакції, чинній на день ухвалення судового рішення) строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Таким чином, строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року у цивільній справі № 756/6584/14-ц закінчився 09 вересня 2014 року.

Натомість заяву про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 подано 07 грудня 2020 року, тобто з порушенням строку, встановленого ч. 2 ст. 228 ЦПК України (в редакції, чинній на день ухвалення судового рішення).

За приписами ч. 4 ст. 284 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що суд може поновити пропущений з поважних причин строк для подання заяви виключно за заявою особи, яка звернулась до суду з заявою.

Хоча відповідачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року у цивільній справі № 756/6584/14-ц, проте суд не вважає причини пропуску заявником строку на подання заяви про перегляд заочного рішення поважними та відмовляє заявнику у поновленні такого строку.

Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа "Мушта проти України"); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи "Рябих проти Росії" та "Устименко проти України"); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи "Безруков проти Росії", "Брумареску проти Румунії").

При цьому у кожному випадку прийняття національними судами рішення про поновлення строків на звернення до суду або на оскарження судового рішення, ЄСПЛ наголошує на необхідності перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні у підставах для поновлення строків (справа "Пономарьов проти України"), а також, чи є обмеження права особи на доступ до суду пропорційним (справа "Мельник проти України").

Що стосується забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення у контексті пропуску строку на таке оскарження, у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо: 1) пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника, а тим більше, якщо пропуск строку стався з вини судів попередніх інстанцій, зокрема, у зв`язку з несвоєчасним врученням повного тексту судового рішення при одночасній добросовісній поведінці скаржника та вчиненні останнім усіх залежних від нього дій з метою отримання такого рішення; 2) оскарження судового рішення здійснюється не з метою перегляду остаточного рішення, а обумовлене метою виправлення судової помилки, яка має суттєве значення для захисту прав та інтересів особи або становить значний суспільний або у, виняткових випадках, державний інтерес.

Крім того, у справі "Устименко проти України" ЄСПЛ констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Зокрема ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків. Якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин"для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення (п. 52 рішення).

Відтак, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція сформульована Верховним Судом у постановах від 30 січня 2020 року у справі № 760/5406/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 2-882/11-ц, від 01 липня 2020 року у справі № 412/1732/12, від 25 листопада 2020 року у справі № 2-5418/2008, від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц.

Ч. 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведені обставини суд дійшов висновку про необхідність залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 126, 127, 284 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2014 року у цивільній справі № 756/6584/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 серпня 2014 року у цивільній справі № 756/6584/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст ухвали виготовлено 05 лютого 2021 року