Справа № 1512/2-806/11
Провадження № 6/947/360/21
УХВАЛА

08.06.2021

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ( ) про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-806/11 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 12.05.2021 року звернулось ТОВ « вердикт Капітал 2 із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-806/11 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості для звернення до виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.10.2011 року.

Заява обґрунтована тим, що рішення у добровільному порядку не виконано, виконавчі листа видані судом 23.12.2011 року втрачені про що свідчить їх відсутність у матеріалах переданих оригіналів кредитних справ та відсутності відкритих виконавчих проваджень, тривалість невиконання рішення суду пов`язано із тривалістю стадії ліквідації первісного кредитодавця а видача дублікатів виконавчих листів із поновленням строку на їх пред`явлення не завдасть будь яких додаткових зобов`язань боржникам окрім вже існуючих.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 1512/2-806/11 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2011 року позов Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» було задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «КРЕДИТПРОМБАНК», про визнання правочину недійсним, задоволено частково. Визнано недійсними з моменту укладання наступні договори, які укладені між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 : кредитний договір № 28.3/712-КМК-07 від 09 липня 2007 року; додаткову угоду до кредитного договору за № 28.3/712-КМК-07 ДУ-1 від 09 липня 2007 року; додаткову угоду до кредитного договору № 28.3/712-КМК-07 ДУ-2 від 11 квітня 2008 року; договір застави товарів в обороті, що належать позичальнику, від 9 липня 2007 року за №3/712-3 МК/2-07; договір від 09 липня 2007 року, іпотеки земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_1 . Визнано недійсним з моменту укладання договір поруки за № 28.3/712-КМК-07П від 09 липня 2007 року, який укладений між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 . Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 передати на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» земельну ділянку площею 0,10 га по АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2011 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2011 року було скасовано та ухвалено нове рішення. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 28.3/712- КМК-07 від 09 липня 2007 року, яка станом на 17 вересня 2009 року, складає: за додатковою угодою № 28.3/712-КМК-07 ДУ1 від 09 липня 2007 року - 1 489 360,22 гривень, з них: заборгованість за кредитом - 1 277 965,54 гривень; заборгованість за відсотками - 110 153,32 гривень; пеня - 101 241,36 гривень; за додатковою угодою № 28.3/712-КМК-07 ДУ2 від 11 квітня 2008 року 96 186,88 гривень, з них: заборгованість за кредитом - 81 510,36 гривень; заборгованість за відсотками - 9 777,45 гривень; пеня - 4 899,07 гривень; Всього стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь на користь публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» грошові кошти у розмірі 1 585 547 грн. 10 коп. (один міпіон п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот сорок сім гривень) 10 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» судові витрати в сумі 910,00 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» судові витрати в сумі 910 гривень. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» про визнання правочинів недійсними відмовлено.

На виконання зазначеного рішення 23.12.2011 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчі листи № 2-806/11, за якими постановою головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14.02.2014 року відкрито виконавче провадження № 43700352.

20 травня 2013 року між ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги.

27 серпня 2014 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла скарга ОСОБА_2 на дії Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптікова І.О., з вимогами про скасування постанови Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптікова І.О. про відкриття виконавчого провадження № 43700352 за виконавчим листом № 2-806/11, виданим 23.12.2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» заборгованості у розмірі 1585547,1 грн.; скасування постанови Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптікова І.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.06.2014 року, винесену в рамках виконавчого провадження № 43700352; зобов`язання Головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптікова І.О. винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-806/11, виданим 23.12.2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» заборгованості у розмірі 1585547,1 грн. Ухвалою суду від 01.12.2014 року скарга була повернута скаржнику у зв`язку із невідповідністю скарги вимогам цивільного процесуального кодексу України та не виправлення повилки скаржником у строк наданий судом.

23.09.2020 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №2306/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 28.3/712-КМК-07.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2021 року було замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» на Правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі 1512/2-806/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до відповідачів, якими є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 28.3/712-КМК-07.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У статті 129-1 Конституції України закріплено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (див. рішення від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»).

За змістом положень ч.2 ст. 368 ЦПК ( в редакції що діяла на момент набрання законної сили рішення у справі 2-806/11 ) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа ( ч.1 ст. 370 ЦПК в редакції що діяла на момент набрання законної сили рішення у справі 2-806/11).

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК в редакції, чинній з 15.12.2017, визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Порядок виконання рішення суду визначається окрім ЦПК також Законом України « Про виконавче провадження».

У пункті 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (набрав чинності 05.10.2016) зазначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Відповідно до положень частин першої та другої статті 12 названого Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття. Згідно з частиною четвертою цієї статті строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду ,визначеної у постанові від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/126 « Законодавство України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката рішення з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача його дубліката не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат рішення має повністю відтворювати втрачене рішення, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність рішення у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката рішення є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або поновлення за рішенням суду».

Таким чином для видачі дублікату виконавчого листа суд повинен з`ясувати факт втрати оригіналу виконавчого документу та факт звернення стягувача або виконавця із відповідною заявою у строки визначені законодавством для виконання відповідного рішення суду.

У даному випадку зазначені обставини неможливо встановити виходячи із заяви та матеріалів наданих заявником, враховуючи наявність факту, що за даними виконавчими листами у 2014 році було відкрито виконавче провадження, та відсутні відомості про підстави та строки його закриття ( за змістом заяви відсутні діючи виконавчі провадження), а крім того само по собі невиконання рішення і відсутність у стягувача оригіналів виконавчого документа без встановлення вищевказаних обставин та доведеності суду про поважність порушення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Не можу бути автоматичною підставою для видачі дублікату рішення та поновлення строку на пред`явлення його до виконання.

Право на «справедливий суд» визначає не лише презумпцію « обов`язковості рішення» а і рівність всіх учасників судового процесу , як складову права на «справедливий суд», в тому числі і на те що судом будуть з`ясовані всі обставини та визначені законом підстави для продовження або поновлення порушених процесуальних строків.

В даному випадку, у відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а тому саме стягувач як учасник процесу ( враховуючи що виконання рішення суду є частиною процесу ) повинен довести суду факт втрати виконавчого документу та наявність поважності підстав для поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Керуючись ст.433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ( ) про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-806/11 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості для звернення до виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.10.2011 року відмовити.

Повна ухвала суду буде виготовлена протягом п`яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня проголошення.

Повна ухвала виготовлена судом 14.06.2021 року.

Суддя Луняченко В. О.