ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02 » лютого 2021 року

м. Харків

справа № 2-10157/10

провадження № 22ц/818/631/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі Харківської філії, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», представник позивача Карпухін Д.Ю.,

відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2010 року в складі судді Задорожного М.І.

в с т а н о в и в:

У липні 2010 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі Харківської філії, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 30 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» в особі Харківської філії АКБ «Форум» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0292/07/12-А.

19 квітня 2010 року Акціонерний комерційний банк «Форум» отримав свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, в зв`язку з чим змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «Банк Форум».

Згідно умов зазначеного договору банк надав відповідачу кредит для купівлі автомобіля марки «SEAT CORDOBA 0,2 SPORT» в сумі 17 536,00 доларів США.

Відповідач за договором взяв на себе зобов`язання повернути банку отриманий кредит не пізніше 29 серпня 2014 року щомісячно, не пізніше 20 числа кожного місяця, сплачувати банку грошові кошти в сумі не менш 209,00 доларів США повернення частини тіла кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом з розрахунку 11,5% річних.

За несвоєчасне повернення кредитних коштів і сплату процентів, сплатити пеню в розмірі 0,2%, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення платежу, що передбачено пунктом 4.1. кредитного договору.

Крім того, за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов`язань передбачених пунктом 3.3. (крім пункту 3.3.2) кредитного договору, відповідач сплачує банку штраф у розмірі 5000,00 гривень.

В забезпечення прийнятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 укладено договір застави №0292/07/12-А (Z), у відповідності до умов якого в заставу було передано автомобіль, а саме: марка «SEAT» модель «CORDOBA 0,2 SPORT», 2007 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер № НОМЕР_2 .

Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши кредитні кошти в сумі 17 536,00 доларів США, проте, відповідач зобов`язання за договором не виконав та не виконує до теперішнього часу.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Харківської філії заборгованість за кредитним договором № 0292/07/12-А від 30 серпня 2007 року в розмірі 118 544,95 грн, що в доларовому еквіваленті за курсом Національного банку України (1 долар США = 7,925500 грн) складає 14 957,41 доларів США, а також стягнути витрати із сплати судового збору в розмірі 1185,44 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в розмірі 120,00 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Харківської філії, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Харківської філії суму заборгованість за кредитним договором № 0292/07/12-А від 30 серпня 2007 року в розмірі 118 544,95 грн, що в доларовому еквіваленті за курсом Національного банку України складає 14 957,41 доларів США, а також суму витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн та суму витрат судового збору у розмірі 1185,44 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 березня 2019 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 05 червня 2019 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про заміну вибулого стягувача правонаступником задоволено, замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк форум» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» у справі №2-10157/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, неповно з`ясував обставини у справі, не врахував, що 18 вересня 2009 року невідома особа заволоділа належним йому автомобілем та він невідкладно повідомив про страховий випадок як страхову компанію, так і банк. Страхова компанія сплатила банку відповідне страхове відшкодування. Зазначив, що останній платіж у рахунок погашення кредитної заборгованості перед банком він сплатив у вересні 2009 року. Вказав, що згідно листа банку № 807/812.5.3 від 23 березня 2010 року станом на 23 березня 2010 року сукупна сума його заборгованості складає 1865,57 доларів США. Таким чином, банк не надав до суду належний розрахунок його заборгованості.

02 листопада 2021 року до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство вважав апеляційну скаргу необгрунтованою, а рішення суду законним. При цьому зазначив, що за наявною у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб інформацією станом на 26 лютого 2020 року будь яких страхових виплат на користь банку від страхової компанії не надходило. Така інформація відсутня і у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева».

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, заочне рішення суду залишити без змін.

Заочне рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що заборгованість, яка утворилась внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, підлягає стягненню з відповідача.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» в особі Харківської філії АКБ «Форум», яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0292/07/12-А, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит для купівлі автомобіля марки «SEAT CORDOBA 0,2 SPORT» в сумі 17 536,00 доларів США зі строком повернення отриманого кредиту не пізніше 29 серпня 2014 року щомісячно, не пізніше 20 числа кожного місяця, сплачувати банку грошові кошти в сумі не менш 209,00 доларів США повернення частини тіла кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом з розрахунку 11,5% річних.

В забезпечення прийнятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 укладено договір застави № 0292/07/12-А (Z), у відповідності до умов якого в заставу передано автомобіль, а саме: марка «SEAT» модель «CORDOBA 0,2 SPORT», 2007 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер № НОМЕР_2 .

Постановою слідчого Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 19 вересня 2009 року порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, за фактом розбою майна, яка належить ОСОБА_1 (а.с.140, 159 том 1, а.с.69 том 2).

Як вбачається з довідки слідчого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області невідома особа з застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я заволодів належним ОСОБА_1 майном. За даним фактом порушено кримінальну справу № 6001396 за частиною 3 статті 187 КК України. В ході досудового слідства встановлено, що при здійсненні вказаного злочину невідома особа заволоділа належним ОСОБА_1 автомобілем «SEAT CORDOBA», в якому знаходилося водійське посвідчення на його ім`я (а.с.144, 160 том 1, а. с. 70 том 2).

З попередження про наявність прострочених зобов`язань за кредитним договором № 0292/07/12-А від 30 серпня 2007 року Акціонерного комерційного банку «Форум» Харківська філія № 807/812.5.3 від 23 березня 2010 року вбачається, що станом на 23 березня 2010 року сума простроченої основної заборгованості за кредитом складає 1253,67 доларів США та сума прострочених процентів за користування кредитними коштами складає 611,90 доларів США, що разом становить 1865,57 доларів США (а.с.42, 73 том 2).

Частиною першою статті 15 ЦК України та частиною першою статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої-другої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Матеріали справи свідчать про те, що між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 30 серпня 2007 року, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредит для купівлі автомобіля в сумі 17 536,00 доларів США зі строком повернення отриманого кредиту не пізніше 29 серпня 2014 року з розрахунку 11,5% річних.

Банк в повному обсязі виконав умови договору, надавши кредитні ресурси позичальнику. Проте, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого виникла заборгованість.

Заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, доказів, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором, так і розмір боргу, ОСОБА_1 не надав, що є його процесуальним обов`язком. В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 також цього не спростував.

Посилання ОСОБА_1 на те, що страхова компанія сплатила банку відповідне страхове відшкодування; що останній платіж в рахунок погашення кредитної заборгованості перед банком він сплатив у вересні 2009 року, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо цього. Таких доказів не надано і до суду апеляційної інстанції.

Відтак, позичальник не спростував належними та достовірними доказами щодо суми стягуваної заборгованості, своїх розрахунків за кредитом не надав.

В суді апеляційної інстанції представник товариства пояснив, що ОСОБА_1 до теперішнього часу борг не погасив. При цьому посилався на лист Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з якого вбачається, що будь яких страхових виплат страхова компанія банку не сплачувала. Доказів того, що страхові виплати здійснено банку матеріали не містять.

Отже, задовольняючи позов банку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, унаслідок чого банк набув право вимагати дострокового погашення кредитної заборгованості, розмір якої визначено згідно з умовами договору та вимогами закону.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

До доводів ОСОБА_1 щодо того, що згідно листа банку № 807/812.5.3 від 23 березня 2010 року станом на 23 березня 2010 року сукупна сума його заборгованості складає 1865,57 доларів США, таким чином банк не надав до суду належний розрахунок його заборгованості, колегія суддів ставиться критично, оскільки з оскаржуваного рішення вбачається, що банк сформував заборгованість за відповідачем станом на 26 травня 2010 року, а не станом на 23 березня 2010 року. Належних та допустимих доказів на спростування цієї суми відповідачем не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а заочне рішення суду без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2010 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 04 лютого 2021 року.