Справа № 452/848/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"18" травня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Волошин Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та посилається на те, що від шлюбу із відповідачем у них народилося двоє синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; відповідач не дбає про матеріальне забезпечення дітей та не виконує батьківських обов`язків, жодним чином не бере участі в їх вихованні, не цікавиться їхніми успіхами та не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, окрім того взагалі не зустрічається та не спілкується із дітьми, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток; вважає, зазначені факти ухиленням від виховання дітей батьком та свідомого нехтування ним своїх обов`язків, що є підставою задоволення позову, а тому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав та присудити стягувати з нього аліменти на утримання малолітніх синів.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та посилалася на викладені у позовній заяві обставини, просила і наполягала позов задовольнити повністю; представник третьої особи позов підтримала та пояснила, що доцільно позбавити відповідача батьківських прав, оскільки начальником служби в ході телефонної бесіди із ОСОБА_2 було встановлено, що він проживає у м. Львів, нібито не працює, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не зміг відповісти коли зустрічався з дітьми.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважав за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечили позивач та представник третьої особи у тому числі за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:

Судом установлено, що з згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 - батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач вихованням синів не займається, матеріально не допомагає, аліментів не сплачує, ніде не працює, з дітьми не зустрічається та не спілкується.

Із висновку Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області від 23.04.2021р. №640 відомо, що комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Статтями 180, 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, визначений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» регламентує право кожної дитини на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Ураховуючи вищенаведене суд вважає, що існують всі законні підстави для задоволення позову, - про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітніх синів, оскільки він свідомо ухиляється від виконання свого обов`язку по їх вихованню, утриманню; одночасно беручи до уваги потреби дітей, те, що відповідач, за віком є працездатною особою і те, що аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх синів, у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, роз`яснивши, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів у встановленому законом порядку; що батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав у спосіб, визначений ст. 169 СК України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 7, 155, 164, 180 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН- НОМЕР_3 , - аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи із 11.03.2021 року і до досягнення ними повноліття, - в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 .

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 1/3 частки від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 25 травня 2021 року повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у порядок і строк, передбачений ст. 284 ЦПК України.

Суддя