Провадження № 6/760/547/21
Справа № 760/9882/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю:

секретаря судового засідання Соломахи А. П.,

приватного виконавця Ляпіна Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Д. В. звернувся з поданням до Солом`янського районного суду міста Києва, в якому просить дозволити приватному виконавцю виконавчого органу міста Києва Ляпіну Д. В. та іншим особам, які приймають участь у проведенні виконавчих дій, примусово проникнути до квартири АДРЕСА_1 .

Подання мотивує тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого органу м. Києва Ляпіна Д. В. знаходиться виконавче провадження № 64523709 з виконання виконавчого листа № 2-2561/14 від 04 вересня 2014 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» суми боргу у розмірі 148 138,64 грн. Приватним виконавцем було здійснено ряд виконавчих дій примусового характеру для виконання судового рішення, але вжиті заходи не дали результату, рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не подано, будь яких дій, спрямованих на його виконання боржником не здійснено.

Під час виконання виконавчого документа виконавцем встановлено, що за боржником на праві власності зареєстрована 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 . За цією ж адресою боржник зареєстрований. 26 лютого 2021 року приватним виконавцем було здійснено вихід за вказаною адресою з метою опису майна боржника, однак здійснити це не виявилось можливими, у зв`язку з тим, що приватного виконавця не було допущено до приміщення.

Отже, незважаючи на вихід за місцем реєстрації боржника, виконавцю неможливо здійснити перевірку майнового стану боржника, виявити інше майно та кошти, що належать боржникові, та на які можливо звернути стягнення, з причин незалежних від приватного виконавця. Примусове проникнення до житла боржника, залишається єдиним можливим заходом забезпечення виконання судового рішення, встановлення майнового стану боржника, виявлення майна та коштів, що належать боржникові. Відповідно до відомостей виконавчого провадження, наявні обґрунтовані підстави вважати, що в даній квартирі знаходиться майно та (або) кошти боржника, на які можливо звернути стягнення. Також, в разі подальшого звернення стягнення на зазначений об`єкт нерухомого майна, для об`єктивної оцінки вартості при примусовій реалізації, необхідно забезпечити доступ приватного виконавця до зазначеного житла.

Ураховуючи викладене, приватний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини другої статті 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Приватний виконавець в судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

З урахуванням вищевказаної норми, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність інших учасників судового розгляду.

Вислухавши приватного виконавця Ляпіна Д. В., дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про залишення його без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 13 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Частиною першою статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д. В. перебуває виконавче провадження № 64523709 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2561/14 від 04 вересня 2014 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» суми боргу у розмірі 148 138,64 грн.

16 лютого 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д. В. відкрито виконавче провадження № 64523709, яку надіслано боржнику за адресою: АДРЕСА_2 , перевіреною виконавцем та отримано ним 17 лютого 2021 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням з підписом боржника.

Відповідно до повідомлення Державної фіскальної служби України від 12 березня 2021 року № 9862175 інформація про джерела отримання доходів боржником відсутня.

Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України від 12 березня 2021 року № інформацію про боржника, як особу, що отримує пенсію не знайдено.

Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України від 12 березня 2021 року № , інформація про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відсутня.

11 березня 2021 року приватним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Згідно з повідомленнями АТ «ПроКредит Банк» (вих. № 15-03-21/1/55 від 15 березня 2021 року); АТ «СБЕРБАНК» (вих. № 3289/4/07-2-5/БТ від 16 березня 2021 року); АТ «Державний експортно-імпортний банк України (вих. № 0022801/9069-21 від 16 березня 2021 року); АТ «Райффайзен Банк Аваль» (вих. № 81-15-8/38013-БТ від 15 березня 2021 року); АТ «Кредобанк» (вих. № 52-9777/21 від 22 березня 2021 року); АТ «А-Банк» (вих. № 20.1.0.0.0/7-20210315/810 від 25 березня 2021 року); АТ «Асвіо Банк» (вих. № 962 від 26 березня 2021 року); АТ «ОТП Банк» (вих. № 25-4/3703-БТ від 24 березня 2021 року); АТ «Банк Кредит Дніпро» (вих. № 16-2326 від 19 березня 2021 року); AT «Правекс Банк» (вих. № 1847/15-04 від 31 березня 2021 року); АТ «Альфа-Банк» (вих. № 2917/26-б/б від 01 квітня 2021 року); АТ «Піреус Банк» (вих. № 1759/03-ІІІ від 22 березня 2021 року) боржник немає відкритих рахунків у банківських установах.

Відповідно до повідомлення АТ «ПУМБ» (вих. № 116/4718-28/07БТ від 16 березня 2021 року) боржник має два відкритих рахунки, з яких за платіжними вимогами приватного виконавця на списання, було списано грошові кошти у розмірі 9,87 грн.

Згідно з повідомленням АТ «ПриватБанк» (вих. № 20.1.0.0.0/7-210322/13067 від 23 березня 2021 року) боржник має три відкритих рахунки з яких за платіжними вимогами приватного виконавця на списання, було списано грошові кошти у розмірі 35,12 грн.

За даними Головного управління Держгеокадастру у Київській обл. (вих. № 8-10-0.222-2168/2-21 від 25 лютого 2021 року), відомості щодо реєстрації земельних ділянок в межах Київської області за боржником відсутні.

За даними Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (вих. № 8-26-0.21-1037/2-21 від 02 березня 2021 року), документи що посвідчують право власності/користування земельними ділянками на території м. Києва за боржником не реєструвались.

За інформацією відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві (вих. № 1175/125/19/05-2021 від 03 березня 2021 року), боржник як власник зареєстрованої мисливської нарізної, гладкоствольної, газової, холодної зброї, як власник зареєстрованого пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії не значиться.

Згідно з повідомленням Територіального сервісного центру № 8046 PCЦ МВС в м. Києві (вих. № 31/26-224/1 від 09 березня 2021 року) за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно з актом приватного виконавця, 26 лютого 2021 року ним було здійснено вихід за адресою реєстрації боржника: АДРЕСА_2 з метою перевірки майнового стану останнього, в ході якого двері ніхто не відчинив доступу до приміщення надано не було, відповідно здійснити перевірку та огляд приміщення виявилося неможливим.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва, станом на 12 квітня 2021 року, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , наданого КП «Київське міське БТІ» 03 березня 2021 року, боржнику на праві власності належить 1/5 частина квартири за вказаною адресою.

Зі змісту вимоги вих. № 794 від 26 березня 2021 року встановлено, що боржника було зобов`язано надати доступ до житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 для здійснення виконавчих дій 01 квітня 2021 року з 08:00 до 08:30 год., яку в той же день було надіслано боржнику за вищезазначеною адресою, що підтверджується реєстром поштових відправлень.

Згідно з даними відстеження поштового відправлення за трек-номером на офіційному сайті Укрпошти, його було вручено боржнику 02 квітня 2021 року.

Відповідно до акта приватного виконавця від 01 квітня 2021 року боржник, який відповідно до вимоги № 794 був зобов`язаний бути присутнім при проведені виконавчих дій та надати доступ до житлового приміщення в зазначений час був відсутній, доступу не надав.

При цьому 01 квітня 2021 року приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт 1/5 частини вищезазначеної квартири, що належить боржнику без входження до квартири.

Статтею 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Аналогічна норма міститься в частині першій-другій статті 311 ЦК України, згідно яких житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Крім того, згідно із статтею 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пунктом 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При цьому пунктом 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, статтею 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року чітко визначено, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведені норми суд зауважує, що застосування такого заходу як примусове проникнення до житла боржника за поданням державного виконавця може мати місце у виключних випадках та лише після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення та має бути належним чином обґрунтоване і підтверджене відповідними доказами.

Проаналізуваши наявні в матеріалах справи докази (письмові документи) суд дійшов висновку, що приватним виконавцем не доведено необхідності надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Зокрема, в матеріалах справи міститься роздруківка відстеження поштового відправлення за трек-номером на офіційному сайті Укрпошти, згідно якої вимогу до боржника про надання доступу до житлового приміщення 01 квітня 2021 року з 08:00 до 08:30 год. було вручено йому 02 квітня 2021 року, тобто на наступний день після запланованого приватним виконавцем входження до житлового приміщення.

Таким чином, відсутнє підтвердження того, що боржника належним чином було повідомлено про вищезазначені дії у виконавчому провадженні в порядку, регламентованому Законом України «Про виконавче провадження».

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу приватному виконавцю до житла, а додані до подання акти приватного виконавця, на думку суду, не можуть вважатися таким доказом, оскільки, в них зазначено, що двері ніхто не відчинив, що ніяким чином не свідчить про перешкоджання саме боржника вільному доступу приватного виконавця до свого житла.

Крім того, факт перебування на праві власності у боржника 1/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , не підтверджує фактичне проживання боржника за цією адресою та наявність у квартирі його майна, яке можливо описати, арештувати та реалізувати в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом.

При цьому, за зазначеною адресою зареєстровані інші повнолітні особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У разі проникнення до житла чи іншого володіння особи, яка не є учасником виконавчого провадження, у поданні мають бути вказані обставини, які б свідчили про її інформування про необхідність вчинення дій щодо передачі майна, належного боржникові, для подальшого звернення стягнення на нього.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем не вирішене питання щодо залучення осіб, які є власниками інших частин квартири, не взято до уваги їх інтереси щодо захисту їх права власності, оскільки у поданні про примусове входження до житла не надано належного підтвердження про інформування інших власників, яким належить на праві приватної власності житло, до якого застосовується примусове входження.

Враховуючи вищенаведене, зазначення доказів, що підтверджують інформування осіб, яким належить на праві власності житло, до якого вбачається входження, є обов`язковими, оскільки вирішення питання про примусове входження може порушити законні права та інтереси інших особи, яка не беруть участь у виконанні рішення суду, на підставі якого подано дане подання.

З огляду на наведене, проаналізувавши зміст подання, за яким не надано належного обґрунтування та доказів, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця про надання дозволу на примусове входження до квартири АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 260, 352-355, 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна