Номер провадження 22-ц/804/189/21
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року

м. Бахмут

справа № 234/14962/19

провадження № 22-ц/804/189/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Цимбал Д.А.,

учасники справи:

позивач Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут цивільну справу № 234/14962/19 за позовом Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів,

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради,

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07 вересня 2020 року (суддя Нейло І.М.), ухваленого в приміщенні Краматорського міського суду Донецької області, повне судове рішення складено 16 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В вересні 2019 року позивач Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради звернулось до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого послалось на те, що ОСОБА_1 систематично зверталась до УПтаСЗН Краматорської міської ради з заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. До складу сім`ї згідно наданих декларацій враховувалися: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 - заявник (мати), перебуває на обліку в управлінні як отримувач щомісячної компенсаційної виплати по догляду за особою з інвалідністю І групи; ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік, перебуває на обліку в управлінні як отримувач щомісячної компенсаційної виплати по догляду за престарілим, який досяг 80 - річного віку; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 донька, навчається; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 - син; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 - донька.

Згідно остаточного акту від 16 січня 2019 року за № 100Т складеного державними соціальними інспекторами, встановлено, що сім`я відповідача з 06 листопада 2012 року володіє двома транспортними засобами (авто НОМЕР_1 , 2008 року випуску та мопед Honda NH , 1990 року випуску).

В деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги по заявам 10 січня 2013 року, 22 липня 2013 року, 23 вересня 2013 року, 06 березня 2014 року, 19 вересня 2014 року, 21 жовтня 2014 року, 07 квітня 2015 року, 08 жовтня 2015 року, 11 квітня 2016 року, 07 жовтня 2016 року, 11 квітня 2017 року, 12 жовтня 2017 року, 04 квітня 2018 року, 03 жовтня 2018 року для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в розділі IV декларації «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї». Відповідачем, як представником сім`ї, зазначено лише один транспортній засіб - авто НОМЕР_2 414 ЗНГ 2008 року випуску. Мопед Honda NH 1990 року випуску, який зареєстровано, як транспортний засіб в установленому порядку з 06 листопада 2012 року, в вищезазначених деклараціях відповідачем, як представником сім`ї, не зазначено.

Згідно п. 28 Порядку № 250 якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, заявник зобов`язаний повернути суму надміру виплачених коштів добровільно на рахунок управління для подальшого повернення до Державного бюджету. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки, вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Вважає, що на підставі п. 10 Порядку № 250 сім`я відповідача за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2018 року не мала права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на загальних підставах.

Згідно п. 12 Порядку № 250 у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, то вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Рішенням управління від 16 січня 2019 року розрахована сума надмірно виплачених відповідачу коштів за період з 01 січня 2013 по 31 грудня 2018 року склала 474 660 грн. 31 коп. Зазначає, що на теперішній час добровільно відповідачем кошти в повному обсязі не повернуті.

Просило стягнути з ОСОБА_1 заборговану переплату бюджетних коштів у сумі 474 660,31 грн. на користь Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07 вересня 2020 року в задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 7 119 грн. 90 коп.

Судове рішення мотивоване тим, що в судовому засіданні встановлено факт відсутності навмисного подання відповідачкою недостовірних відомостей чи навмисного приховування відомостей щодо її майнового стану, а також враховано соціальний статус сім`ї відповідачки, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідачки, суд дійшов до висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі, поданій до Апеляційного суду позивач Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що у рішенні суду першої інстанції зазначено, що відповідач не могла ідентифікувати належний їх сім`ї мопед як транспортний засіб, хоча цей факт спростовується інформацією про те, що цей транспортний засіб був зареєстрований на чоловіка відповідача та йому було присвоєно реєстраційний номер.

Вважає, що умисел відповідача у не зазначенні другого транспортного засобу є доведений. Тому, що у разі зазначення відповідачем двох транспортних засобів у сім`ї, призначення або відмова у призначенні соціальної допомоги відбувається за іншим алгоритмом зі складанням акту матеріально-побутових умов сім`ї та визначення потреби у наданні соціальної допомоги.

Крім того зазначає, що докази на підтвердження факту знищення мопеда або не використання його більш ніж 20 років до суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, що викладенні в позовній заяві.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

22 грудня 2020 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

В обґрунтування відзиву зазначає, що рішення суду першої інстанції є справедливим і законним. На сторінці 5 у першому абзаці зверху, наведено п.п.4 п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, де зазначено, що наявність мопеда не впливає на призначення та розмір соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Ніяких доводів проти цього позивач у своїй апеляційній скарзі не навів.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її залишити без задоволення, а рішення без змін.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 : 10 січня 2013 року, 22 липня 2013 року, 23 вересня 2013 року, 06 березня 2014 року, 19 вересня 2014 року, 21 жовтня 2014 року, 07 квітня 2015 року, 08 жовтня 2015 року, 11 квітня 2016 року, 07 жовтня 2016 року, 11 квітня 2017 року, 12 жовтня 2017 року, 04 квітня 2018 року, 03 жовтня 2018 року зверталася до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

В розділі ІV декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо» ОСОБА_1 зазначала, що у власності її сім`ї є лише автомобіль НОМЕР_1 2008 року випуску. Про інші транспортні засоби в декларації ОСОБА_1 не вказано (а.с.22-23,27-28,32-33,36-37,40-41,45-46).

Відповідно до вказаних заяв, Управлінням праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради було прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с.18,25,26,30,31,35,39,43,44).

Згідно акту від 16 січня 2019 року за № 100Т складеного державним соціальним інспектором, встановлено, що сім`я відповідача володіє двома транспортними засобами: автомобіль НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який зареєстрований 06 червня 2008 року та мопед Honda NH, 1990 року випуску, який зареєстрований 06 листопада 2012 року (а.с.12).

Згідно розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 20 грудня 2018 року на підставі п.12, 25 Порядку № 250 сім`я відповідача позбавлена права на призначення держаної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на шість місяців, починаючі з 01 грудня 2018 року та призупинено виплату державної соціальної допомоги з 01 січня 2019 року (а.с.13).

На підставі розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 16 січня 2019 року розрахована сума надміру виплачених коштів за період з січня 2013 року по грудень 2018 року, яка складає 474 660,31 грн., що підтверджується довідками від 16 січня 2019 року (а.с.4,5,6,7,8,9).

Відповідач листом № 04-40/115 від 21 січня 2019 року повідомлена про наявність у неї заборгованої переплати державних коштів в сумі 474 660,31 грн. (а.с.3).

Відповідно до листів від 05 грудня 2018 року № 31/5-1443-4362 Територіальний сервісний центр № 1443 м. Краматорськ Управління державної автоінспекції повідомляє, що відповідно до комп`ютерного обліку, станом на 05 грудня 2018 року за громадянином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані наступні транспортні засоби: Honda NH 50MP, номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 1990 року (а.с.15).

Відповідно до листів від 05 грудня 2018 року № 31/5-1443-4362 Територіальний сервісний центр № 1443 м. Краматорськ Управління державної автоінспекції повідомляє, що відповідно до комп`ютерного обліку, станом на 05 грудня 2018 року за громадянкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані наступні транспортні засоби: ГАЗ2213 414 ЗНГ, номерний знак: НОМЕР_4 , двигун: НОМЕР_5 , кузов: НОМЕР_6 , колір білий. (а.с.16).

Листом від 14 листопада 2019 року за № 31/5-1443-3827 Територіальний сервісний центр № 1443 Регіонального сервісного центру ВМС в Донецькій області повідомляє, що мопед Honda NE 50, номерний знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_7 , рік випуску 1990, колір сірий, який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знятий з обліку у зв`язку з вибраковкою 11 січня 2019 року. (а.с.71)

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні встановлено факт відсутності навмисного подання відповідачкою недостовірних відомостей чи навмисного приховування відомостей щодо її майнового стану, а також враховано соціальний статус сім`ї відповідачки, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідачки, суд дійшов до висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції що діяла на момент звернення) визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі у розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Цей Закон спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції що діяла на момент звернення) заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону). Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» встановлені умови, за яких державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (в редакції що діяла на момент звернення) передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється правліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.

У сільській місцевості заяви з необхідними документами для призначення соціальної допомоги приймають виконавчі органи сільських і селищних рад та здійснюють їх передачу відповідним органам праці та соціального захисту населення. Зазначені виконавчі органи можуть визначати уповноважену особу для прийняття документів.

За змістом пункту 6 Порядку № 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї).

Форма декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, затверджена наказом Міністерством соціальної політики України від 13 лютого 2009 року № 58, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 10 березня 2009 року за №209/16225.

Графи розділу IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб мали назви: прізвище, ініціали власника; автомобіль марки; державний номерний знак; рік випуску; автомобілі, отримані через органи праці та соціального захисту населення.

У частині четвертій статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

На підставі розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 16 січня 2019 року розрахована сума надміру виплачених коштів за період з січня 2013 року по грудень 2018 року, яка складає 474 660,31 грн., що підтверджується довідками від 16 січня 2019 року (а.с.4,5,6,7,8,9).

Відповідач листом № 04-40/115 від 21 січня 2019 року повідомлена про наявність у неї заборгованої переплати державних коштів в сумі 474 660,31 грн. (а.с.3).

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин колегія суддів зазначає, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 345/1183/17 (провадження № 14-420цс19) ухвалена за наслідками розгляду позову про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді житлової субсидії внаслідок зловживання з боку відповідача, тобто фактичні обставини у цій справі є іншими.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 , подаючи декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та не вказавши у ній відомості про наявність у власності ОСОБА_2 (чоловіка відповідача) мопеду Honda NH 50MP, номерний знак НОМЕР_3 , рік випуску 1990 року, мала на меті навмисно приховати ці дані.

Крім того, як вбачається з листа від 14 листопада 2019 року за № 31/5-1443-3827 Територіального сервісного центру № 1443 Регіонального сервісного центру ВМС в Донецькій області, мопед Honda NE 50, номерний знак НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_7 , рік випуску 1990, колір сірий, який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знятий з обліку у зв`язку з вибраковкою 11 січня 2019 року. (а.с.71)

Отже, враховуючи соціальний статус сім`ї відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря.

Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Такий висновок також узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 234/9643/19, провадження № 61-1910св20.

Доводи апеляційної скарги, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. Отже, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло

Повне судове рішення складено 03 лютого 2021 року

Головуючий О.О.Тимченко