Справа № 946/1157/21
Провадження № 2/946/2020/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Смокіної Г.І.,
за участю секретаря судового засідання - Іванової Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору дійсним,
Короткий зміст позовних вимог
17.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та просить визнати дійсним договір № 4959 від 01 листопада 1999 року купівлі-продажу нерухомого майна, а саме будинку житлового з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений Одеською товарною біржею 01 листопада 1999 року, реєстраційний номер - 4959, мотивуючи тим, що договір купівлі-продажу оформлений на Одеській товарній біржі та нотаріально не посвідчений, що позбавляє можливості розпоряджатися належним їй майном.
14.05.2021 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.
Процесуальні дії суду
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.04.2021 року справу призначено до розгляду по суті.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.05.2021 року ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку.
Аргументи учасників справи
Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви представника від 14.05.2021 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
В судове засідання відповідачі не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки не повідомили, відзиву на позов не надали.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
01.11.1999 року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4959, предметом якого є будинок житловий з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-8).
Договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 4959 від 01.11.1999 року (а.с. 8).
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156586494 від 18.02.2019 року та довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» № 533 від 11.05.2021 року, власником будинку житлового з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 (1/1 частка) на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, реєстр. № 4959, посвідченого ОТБ 01.11.1999 року, зареєстрованого КП Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за № 1-64 від 11.11.1999 року (а.с. 15).
Всі зобов`язання за договором купівлі-продажу сторонами виконані в повному обсязі.
Позиція суду
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Згідно зі ст. 224 ЦК України (у редакції 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.
Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (стаття 128 ЦК України (у редакції 1963 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЦК України (у редакції 1963 року), недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.
Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 ЦК України у редакції 1963 року).
Статтею 227 ЦК України (у редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Отже, для визнання судом угоди дійсною необхідно не лише повне чи часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди.
Крім того, за змістом ст. ст. 128, 153 ЦК України (у редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, проте нотаріальне посвідчення договору не можливе, що позбавляє позивача можливості розпорядитися належним йому майном, суд вважає за необхідне визнати спірний договір дійсним.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 131, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст. 45, 47, 48, 128,153, 224, 227 ЦК України в редакції 1963 року, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір № 4959 від 01 листопада 1999 року купівлі-продажу нерухомого майна, а саме будинку житлового з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений Одеською товарною біржею 01 листопада 1999 року, реєстраційний номер - 4959.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя: Г.І.Смокіна