Справа № 544/723/21
пров. № 6/544/20/2021
У Х В А Л А

іменем України

20 травня 2021 року Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

розглянувши в залі суду в м. Пирятин у приміщенні суду по вул. Ярмарковій, 17, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду у цивільній справі №2-426/05 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

у с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 червня 2005 року у справі №2-426/05 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що в даний час у нього ускладнюється виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання його неповноліньої дитини, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Він має незадовільний стан здоров`я, внаслідок перенесеного захворювання, є інвалідом 2 групи, потребує періодичного стаціонарного лікування та інших медичних досліджень, пов`язаних із станом здоров`я, офіційно не працює, а лише отримує відповідну фінансову допомогу пов`язану з хворобою, на його утриманні та догляді знаходиться мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка через незадовільний стан здоров`я потребує стороннього догляду. Також через поширенням пандемії корона вірусу, що призвела до ускладнення економічної ситуації та безробіттю в країні він не може працевлаштуватися. Наявність зазначених скрутних життєвих обставин, унеможливлюють виконувати судове рішення, тому вважає його виконання слід відстрочити.

У судове засідання заявник не з`явився, просив проводити розгляд справи у його відсутність, про що зазначив у заяві.

Стягувачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява про відстрочку виконання судового рішення не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Права та обов`язки учасників справи визначені статтею 43 ЦПК України, до яких, з-поміж іншого, належить право подавати заяви та клопотання, у котрих в силу ст. 182 вказаного Кодексу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань.

Одним із процесуальних питань, які суд може вирішувати у судовому засіданні, є питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, до котрих, з-поміж іншого, належить відстрочення виконання судового рішення та інші питання.

Так, в силу ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Судом встановлено, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області № 2-426/05 від 17 червня 2005 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на одну дитину, щомісячно, починаючи з 08.06.2005 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі виданого ОСОБА_2 31.05.2005 виконавчого листа ВДВС Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 17.08.2005 було відкрито виконавче провадження № 1202318.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області 18.02.2020 ОСОБА_1 оголошено у розшук.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів заборгованість за виконавчим листом № 2-426/05 від 17.06.2005 виданим Пирятинським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на одну дитину, щомісячно, починаючи з 08.06.2005 і до досягнення дитиною повноліття, заборгованість станом на 30 квітня 2021 року за період з січня 2013 року по 30 квітня 2021 року становить 95412,30 грн, у тому числі сума штрафу у розмірі 38564,41 грн, накладена на боржника постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 17.01.2020 (а.с. 65-70.)

Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах і вважає за необхідне керуватися розділом VI ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 10 Постанови Верховного Суду України № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року з наступними змінами і доповненнями, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Зазначені обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви.

Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство України пов`язує відстрочення виконання рішення суду з наявністю виключних обставин.

Разом з тим, на думку суду, заявник у своїй заяві не наводить належних підстав для відстрочення виконання рішення суду по сплаті аліментів на утримання неповноілітньої дитини.

Так, обставини на які посилається заявник ОСОБА_1 , як на такі що ускладнюють сплачувати аліменти на утримання дитини, а саме: має незадовільний стан здоров`я, внаслідок перенесеного захворювання, є інвалідом 2 групи, відсутністю доходу, окрім фінансової допомоги держави, пов`язаної з хворобою, перебування на його утриманні та догляді матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка через незадовільний стан здоров`я потребує стороннього догляду, суд не вважає такими, що повністю унеможливлюють сплачувати аліменти на утримання дитини.

Суд, також враховує те, що ОСОБА_1 з часу прийняття рішення про примусове стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина не виконував свої обов`язки належним чином, в зв`язку з чим, ще до захворювання боржника, виникла заборгованість по сплаті аліментів.

Як на підстави для відстрочення виконання рішення суду заявник посилається на неможливість його виконання у зв`язку з відсутністю у нього коштів, оскільки отримує лише пенсію, на час прийняття судом рішення, є інвалідом ІІ групи, непрацездатний, на його утриманні та догляді перебуває мати ОСОБА_3 .

Суд враховує що ОСОБА_1 , на обліку в центрі зайнятості не перебуває, тобто суду не надано належних доказів того, що заявник бажає працевлаштуватися та отримувати дохід, але не може цього зробити з тих чи інших підстав, також не надав довідок на підтвердження стану здоров`я матері ОСОБА_3 .

Окрім того, у своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що на його утримані та догляді перебуває мати ОСОБА_3 , яка потребує стороннього догляду. Відповідно до наданих доказів, зокрема довідки про реєстрацію місця проживання та склад сім`ї (а.с. 58), вбачається що заявник проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 . Проте, догляд за ОСОБА_3 заявником спростовується ухвалою суду від 18.02.2020 про його розшук. У мотивувальній частині вказаної ухвали встановлено, що державним виконавцем було здійснено вихід за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , про що складено відповідний акт, зі слів сусідів, боржник за даною адресою давно не з`являється.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Із аналізу положень глави 15 Сімейного кодексу України «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» випливає, що аліментні зобов`язання батьків і дітей належать до аліментних зобов`язань першої черги, оскільки зазначені особи зобов`язані надавати утримання одне одному незалежно від наявності у них інших родичів. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей у зв`язку з тим, що неповнолітні діти не здатні здобувати засоби до існування, не можуть, як правило, утримувати себе самі. Батьки повинні утримувати дитину незалежно від того, одружені вони чи розлучені.

Суд звертає увагу, що рішення, ухвалене у справі про стягнення аліментів на дітей, не потребує розстрочення його виконання, оскільки спосіб виконання обов`язку по сплаті аліментів сам собою має періодичний, щомісячний характер, може сплачуватися боржником у спосіб щомісячного внесення сум по мірі можливості.

Крім цього, у випадку злісного ухилення від сплати аліментів батьки можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України.

Таким чином, законодавством України захищено право дітей на повноцінне життя та всебічний розвиток, серед іншого шляхом стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Сімейного кодексу України, яка визначає завдання цього нормативно-правового акту, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відстрочення сплати аліментів, які стягуються з відповідача періодичними платежами, суперечитиме завданням Сімейного кодексу України, а також принципам інституту відстрочення виконання судового рішення, оскільки інтереси дитини у цьому випадку є пріоритетними порівняно з інтересами боржника у виконавчому провадженні.

Відсутність доходів не є виключними обставинами, в розумінні статті 435 ЦПК України і не є підставами для відстрочення виконання рішення, яке набрало законної сили

Аліменти є одним із способів виконання батьками обов`язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

А відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Все зазначене вище у сукупності не вказує на обставини, які мають характер особливих або виняткових, та які можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду у сенсі розуміння приписів ст. 435 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , про відстрочку виконання судового рішення про стягнення аліментів є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 13, 259-261, 435 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду у цивільній справі №2-426/05 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.О. Ощинська