КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5665/20
Провадження № 2/552/243/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2021 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
Головуючого судді -Турченко Т.В.
При секретарі-Сороці Є.С.,
розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася. Судова повістка їй була направлена за місцем її реєстрації, але повернулась без вручення у зв`язку відсутністю адресата. Відповідно до ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не з`явилася на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів.
Ухвалою суду від 03.12.2012 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Клопотання від сторін не надходили.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що між сторонами 02.02.2015 року укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.
Відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язувалася повернути кредит у повному обсязі в терміни та в розмірах, що встановлені умовами договору.
Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав, надав ОСОБА_1 кредитні кошти, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує.
Тому 02.12.2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором кредиту.
Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 02.02.2015 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якого АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.
На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості.
Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування.
Як вбачається з матеріалів справи витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача.
03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Отже, вимоги про стягнення пені не підлягають до задоволення.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 2102 грн.
Керуючись ст.509, 510, 525, 526, 610, 611, 625 ЦК України, ст. 141, 263, 265, 280 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду і через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст заочного рішення складений та підписаний 04.02.2021 року.

Суддя Турченко Т.В.