ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4755/21 Справа № 207/414/21 Суддя у 1-й інстанції - Погребняк Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року про відмову у відкритті провадження

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Юнік Фарма, Публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь, треті особи: Корольовський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайовичу про зняття арешту з рухомого майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року відмовлено у відкритті провадження у вищезазначеній справі.

Не погодившись з такою ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтовування апеляційної скарги зазначає, що за положеннями ст.158 ЦПК України він не наділений правом на звернення з заявою про скасування заходів забезпечення позову, а тому обґрунтовано звернувся з позовом про зняття арешту з майна, як новий власник арештованого майна.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до ТОВ Юнік Фарма, ПАТ Банк Київська Русь, треті особи: Корольовський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М., про зняття арешту з рухомого майна.

З позовної заяви та доданих документів вбачається, що позивач є переможцем торгів, на яких арештоване майно було реалізоване. Здійснивши спробу реєстрації набутого майна, позивач дізнався, що ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 17 серпня 2017 року було накладено обтяження у вигляді арешту рухомого майна у справі № 296/8395/16-ц за позовом ОСОБА_2 до філії ТОВ «Юнік Фарма» про стягнення боргу за договором позики, тому просив суд зняти накладений арешт.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст. 158 ЦПК України, позивач може звернутися до Корольовського районного суду м. Житомира із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі № 296/8395/16-ц.

Однак колегія суддів не може погодитися з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам роз`яснено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК).

При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оскільки ОСОБА_1 не є учасником справи № 296/8395/16-ц за позовом ОСОБА_2 до філії ТОВ «Юнік Фарма» про стягнення боргу за договором позики, він не має права звертатись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Для нього чинним законодавством передбачено інший спосіб судового захисту.

Таке тлумачення положень норм процесуального права підтверджується Постановою Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18.

Таким чином, постановлюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, тому ухвала суду про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, згідно вимогам п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова