КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/438/2021
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2021 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,
за участю секретаря судового засідання Верес Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Літвінова Євгена Володимировича в інтересах товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У жовтні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулось у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором №50005504 від 15.07.2012 року у розмірі 20 193 грн 27 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ТОВ «Порше Мобіліті» подано апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» задовольнити частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року в частині відмови в стягненні інфляційних втрат скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» 48 912 грн 61 коп. інфляційних втрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» судові витрати пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 153 грн.

12 квітня 2021 року на через засоби електронного зв`язку на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, подана адвокатом Літвіновим Є.В. в інтересах ТОВ «Порше Мобіліті», в якій він посилався на те, що в апеляційній скарзі було зроблено заяву про розподіл судових витрат та зазначено, що всі докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, з цих підстав просив ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути на корить ТОВ «Порше Мобіліті»з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 165-166).

У відповідності до вимог статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає заяву такою, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Як убачається з матеріалів справи, 10 квітня 2018 року між адвокатським об`єднанням «КПД КОНСАЛТИНГ» та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено договір про надання юридичних послуг (а.с. 60-64).

Згідно заявки на надання юридичних послуг №98 від 10 серпня 2020 року за представництво інтересів Замовника в суді апеляційної інстанції Замовник сплачує виконавцю 5 000 грн. та 1 000 грн. ПДВ, а всього 6 000 грн.

Відповідно до даних платіжного доручення від 18 лютого 2021року, позивач перерахував на користь АО «КПД Консалтинг» 6000 грн. (а.с. 127-129).

В акті № 2 про надані послуги до Заявки на надання юридичних послуг №98 надано наступні послуги, зазначено детальний опис наданих послуг:

- надання консультацій ТОВ «Порше Мобіліті» щодо перспектив оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18.01.2021 по справі № 755/17063/20 - 0 год. 30 хв.

- підготовка та відправлення апеляційної скарги ТОВ «Порше Мобіліті» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18.01.2021 по справі № 755/17063/20 - 4 год. 30 хв.

- підготовка та відправлення заяв з процесуальних питань, у тому числі, заяви про ухвалення додаткового судового рішення - 1 год. 00 хв.

Питання про відшкодування відповідачу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, не було вирішено колегією суддів при прийнятті постанови від 06 квітня 2021 року за результатом розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до справи, представник позивача участі у розгляді справи в апеляційному суді не приймав, а за результатами розгляду справи вимоги про стягнення інфляційних втрат задоволено частково й стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» 48 912 грн. 61 коп.

Отже, враховуючи складність справи - є малозначною, а також критерії розумності, співмірності й реальності адвокатських витрат, а також розумність його розміру, колегія суддів дійшла висновку, що за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат буде сума 4500 грн.

За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, в сумі 4500 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Літвінова Євгена Володимировича в інтересах товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» 4500 грн. судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 травня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: