УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/1087/21

2-з/330/21/2021

"27" травня 2021 р. смт.Якимівка Запорізької області

Суддя Якимівського районного суду Запорізької області Гусарова В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову, що надійшла від керівника Мелітопольскої окружної прокурори Запорізької області І. Білоусова в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Кирилівської селищної ради по цивільній справі за позовом керівника Мелітопольскої окружної прокурори Запорізької області І. Білоусова в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Кирилівської селищної ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ТОВ «Мелітопольський торгівельний будиноку`Рефма-сервіс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним інвестиційного договору, скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта нерухомості, скасування державної реєстрації права власності на господарські будівлі, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28.05.2020 р. та знесення самочинно збудованих господарських будівель.

в с т а н о в и в:

27.05.2021 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшла вищевказана позовна заява. Крім того, на адресу суду надійшла заява позивача про забезпечення позову. В своїй заяві позивач вказав, що підставою для подання позову щодо захисту державних інтересів слугувало наступне.

19.07.2006 Кирилівською селищною радою з ТОВ «Мелітопольський торгівельний будинок «Рефма-Сервіс» укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,1939 га, кадастровий номер :01:005:0040, для

розміщення дитячого оздоровчого центру за адресою: АДРЕСА_1 .

11.06.2009 Кирилівською селищною радою з ТОВ «Мелітопольський торгівельний будинок «Рефма-Сервіс» укладено додатковий договір до договору оренди земельної ділянки площею 6,1939 га, кадастровий номер :01:005:0040 та викладено в іншій редакції пункт 3 договору в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки та пункт 6 в частині орендної плати за землю.

06.03.2017 товариством з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський торгівельний будинок «Рефма-Сервіс» «Замовник» та ОСОБА_2 «Інвестор» укладено інвестиційний договір б/н (надалі - Договір).

Відповідно до абз. 2 п. 1 Договору, «Інвестор» - сторона цього Договору, що здійснює фінансування в будівництво об`єктів у відповідності до цього Договору.

Згідно із абз. З Договору, «Замовник» - сторона цього Договору, яка замовляє у Інвестора виконання і фінансування на виділеній йому земельній ділянці площею 6,1939 га всіх будівельно-монтажних робіт по зведенню на підставі дозвільної та проектної документації планових об`єктів нерухомості, ведення в експлуатацію від свого імені закінчених будівельних об`єктів.

Відповідно до абз. 6 Договору, «Земельна ділянка» - земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 6,1939 га, кадастровий номер :01:005:0040, який наданий Замовнику на праві оренди на 49 років - Договір оренди земельної ділянки зареєстрованого за № 71 від 27.07.2006, укладений на підставі рішення Кирилівської селищної ради від 25.05.2006 за № 67.

Згідно із п. 2.1 Договору, інвестор зобов`язується профінансувати і виконати на земельній ділянці площею 6,1939 га, з кадастровим номером :01:005:0040, будівельно-монтажні роботи - «Роботи Замовника» -зведення на підставі дозвільної та проектної документації планових об`єктів нерухомості, введення в експлуатацію від свого імені закінчених будівельних об`єктів, придбання і установку необхідного обладнання для об`єктів будівництва та інфраструктури, огородження ділянки, підключення планових об`єктів нерухомості до створеної інфраструктури.

Відповідно до п. 2.3. Договору, закінченні будівництвом об`єкти є власністю Інвестора і використовуються Інвестором. Порядок подальших взаємин сторін визначається договором.

Згідно із п. 4.1.7 Договору, Інвестор зобов`язаний щорічно відшкодовувати Замовнику орендну плату за користування земельною ділянкою. Земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 6,1939 га, кадастровий номер :01:005:0040, який наданий Замовнику на праві оренди на 49 років - Договір 'оренди земельної ділянки зареєстрованого за № 71 від 27.07.2006, укладений на підставі рішення Кирилівської селищної ради від 25.05.2006 за №67.

17.07.2017 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано повідомлення ЗП № 53 про початок виконання будівельних робіт (будівництво будинку охоронця і господарських споруд на території дитячого оздоровчого центру, АДРЕСА_1 ), подану товариством з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський торгівельний будинок «Рефма-Сервіс».

Відповідно до паспорту технічної інвентаризації від 20.09.2017 № 6-2945 виконаної проектувальником ПП «Мертель» встановлено, що на земельній ділянці площею 6,1939 га, кадастровий номер :01:005:0040, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , збудовано об`єкти нерухомого майна -господарські будівлі, що складаються з: господарської будівлі, загальною площею 12,7 кв.м., на плані «А-1»; господарської будівлі, загальною площею 12,7 кв.м., на плані «Б-1»; господарської будівлі, загальною площею 12,7 кв.м., на плані «В-1»; господарської будівлі, загальною площею 12,7 кв.м., на плані «Г-1»; господарської будівлі, загальною площею 12,7 кв.м., на плані «Д-1» та господарської будівлі, загальною площею 12,7 кв.м., на плані «Е-1».

10.11.2017Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) за № ЗП 93 (будівництво будинку охоронця і господарських споруд на території дитячого оздоровчого центру,

АДРЕСА_1 ).

12.04.2017Кирилівською селищною радою прийнято рішення № 59 «Про присвоєння адреси нерухомому майну», пунктом 1 якого, нерухомому майну,що належить на праві власності ОСОБА_2 відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2018 індексний номер витягу: 116646178 та розташованого в АДРЕСА_1 :

*господарській будівлі, літ. «А-1», загальною площею 12,7 кв.м. та господарській будівлі, літ. «Б-1», загальною площею 12,7 кв.м. присвоєно наступну адресу - АДРЕСА_2 ;

*господарській будівлі, літ. «В-1», загальною площею 12,7 кв.м. та господарській будівлі, літ. «Г-1», загальною площею 12,7 кв.м. присвоєно наступну адресу - АДРЕСА_3 ;

*господарській будівлі, літ. «Д-1», загальною площею 12,7 кв.м. та господарській будівлі, літ. «Е-1», загальною площею 12,7 кв.м. залишено адресу - АДРЕСА_1 .

06.09.2018 Кирилівською селищною радою прийнято рішення № 21 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та передачу в оренду земельних ділянок ТОВ «Мелітопольський торгівельний будинок «Рефма-Сервіс»», пунктом 1 якого, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ТОВ «Мелітопольський торгівельний будинок «Рефма-Сервіс» наданої під розміщення об`єктів рекреаційного призначення, що розташована в АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 даного рішення, достроково припинено дію договору оренди земельної ділянки від 19.07.2006 зареєстрованого у Якимівському районному відділі Запорізької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», запис за № 71 від 27.07.2006, укладений з ТОВ «Мелітопольський торгівельний будинок «Рефма-Сервіс».

Також, пунктом 3 зазначеного рішення, передано ОСОБА_2 в оренду строком на 49 років земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_2 , площею 3,0969 га, кадастровий номер :01:005:0205 під розміщення об`єктів рекреаційного призначення, за рахунок земель, які утворились в результаті поділу земельної ділянки ТОВ «Мелітопольський торгівельний будинок «Рефма-Сервіс».

Крім того, пунктом 4 вказаного рішення, передано ОСОБА_2 в оренду строком на 49 років земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 3,0970 га, кадастровий номер :01:005:0206 під розміщення об`єктів рекреаційного призначення, за рахунок земель, які утворились в результаті поділу земельної ділянки ТОВ «Мелітопольський торгівельний будинок «Рефма-Сервіс».

07.11.2018 Кирилівською селищною радою з ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,0969 га, кадастровий номер :01:005:0205, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_2 та укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,0970 га, кадастровий номер :01:005:0206, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 .

22.11.2018 Кирилівською селищною радою прийнято рішення № 128 «Про присвоєння адреси нерухомому майну», пунктом 1 якого, у зв`язку з розподілом та об`єднанням нерухомого майна:

- залишено адресу: АДРЕСА_2 господарській будівлі, А-1, загальною площею 12,7 кв.м. та господарській будівлі, Б-1, загальною площею 12,7 кв.ім., що належить на праві власності ОСОБА_2 відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.08.2018 індексний номер витягу: 136103826 та змінено адресу: АДРЕСА_3

господарській будівлі, В-1, загальною площею 12,7 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.08.2018 індексний номер витягу: 136106792, на адресу АДРЕСА_2 ;

- залишено адресу: АДРЕСА_1 господарській будівлі, Д-1, загальною площею 12,7 кв.м. та господарській будівлі, Е-1, загальною площею 12,7 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.08.2018 індексний номер витягу: 136109556 та змінено адресу: АДРЕСА_3 господарській будівлі, Г-1, загальною площею 12,7 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.08.2018 індексний номер витягу: 136106792, на адресу АДРЕСА_1 .

24.04.2019 Кирилівською селищною радою з ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 3,0970 га, кадастровий номер :01:005:0206, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, ОСОБА_2 земельну ділянку площею 3,0970 га, кадастровий номер :01:005:0206, поділено на 16 земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:005:0216, :01:005:0217, :01:005:0218, :01:005:0219, :01:005:0220, :01:005:0221, :01:005:0222, :01:005:0223, :01:005:0224, :01:005:0225, :01:005:0226, :01:005:0227, :01:005:0228, :01:005:0229, :01:005:0230 та :01:005:0231.

Надалі, ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,4811 га, кадастровий номер :01:005:0230, поділено на 5 земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:005:0236, :01:005:0237, :01:005:0238, :01:005:0239 та :01:005:0240.

У подальшому, ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,4015 га, кадастровий номер :01:005:0240, поділено на 2 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:005:0243 та :01:005:0244.

Факт поділу ОСОБА_2 вищевказаних земельних ділянок підтверджується інформацією ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 18.12.2020.

Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.12.2020 № 236918037 встановлено, що земельна ділянка площею 1,7154 га, кадастровий номер :01:005:0244, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у приватній власності ОСОБА_2 .

На вказаній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна -господарські будівлі, об`єкти житлової нерухомості, що складаються з: господарської будівлі «Д-1» загальною площею 12,7 кв.м., господарської будівлі «Е-1» загальною площею 12,7 кв.м., господарської будівлі «Г-1» загальною площею 12,7 кв.м.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.12.2020 № 236919277 встановлено, що власником об`єктів нерухомого майна - господарських будівель, об`єктів житлової нерухомості, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.12.2020 № 236919116 встановлено, що власником об`єктів нерухомого майна - господарських будівель, об`єктів житлової нерухомості, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу господарської будівлі, укладеного 25.08.2020 ОСОБА_2 з ОСОБА_1 та посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєдновим О.А.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.12.2020 № 239028661 встановлено, що земельна ділянка площею 3,0969 га, кадастровий номер :01:005:0205 перебуває в оренді ОСОБА_1 .

Разом з цим, реєстрація декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), зареєстрована Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 10.11.2017 за № ЗП 93 підлягає скасуванню судом з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 19, 20 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у т.ч. землі водного фонду. Віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України

недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Згідно зі ст. 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.

Відповідно до ст. 60 Земельного кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Прибережна захисна смуга вздовж морів, навколо морських заток і лиманів встановлюється шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Так, згідно зі ст. 62 Земельного кодексу України та ст. 90 Водного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Зокрема, прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва військових та інших оборонних об`єктів, об`єктів, що виробляють енергію за рахунок використання енергії вітру, сонця і хвиль, об`єктів постачання, розподілу, передачі (транспортування) енергії, а також санаторіїв, дитячих оздоровчих таборів та інших лікувально-оздоровчих закладів з обов`язковим централізованим водопостачанням і каналізацією, гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд.

Згідно з п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.11.2004 № 434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок

нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.96 № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням конкретної ситуації.

Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачено нормами закону (ст. 60 Земельного кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України). Відтак відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених ст. 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у справах № 310/5834/13-ц (постанова від 23.05.2018) та № 469/1393/16-ц (постанова від 30.05.2018).

Відповідно до інформації Кирилівської селищної ради від 17.02.2020 № 324 проект землеустрою із виготовлення меж прибережної захисної смуги Азовського моря та лиманів на території смт. Кирилівка на сьогоднішній день не встановлений.

Згідно із виконаним 29.04.2020 КП «Градпроект» Мелітопольської міської ради Запорізької області планом меж встановлено, що земельна ділянка площею 1,7154 га з кадастровим номером :01:005:0244 знаходиться на відстані 123-132 метрів від урізу води Азовського моря та земельна ділянка площею 3,0969 га з кадастровим номером :01:005:0205 знаходиться на відстані 54 метрів від урізу води Азовського моря.

Рішенням Кирилівської селищної ради від 09.10.2003 та рішенням Запорізької обласної ради від 29.09.2004 затверджено Генеральний план смт. Кирилівка.

На момент розроблення та затвердження Генерального плану смт. Кирилівка діяли державні будівельні норми ДБН Б. 1-3-97 «Склад, зміст, порядок розроблення, погодження та затвердження генеральних планів міських населених пунктів» (надалі - ДБН).

Пунктом 1.1 ДБН визначено, що генеральний план міста, селища є основним видом містобудівної документації з планування території населеного пункту, призначеним для обґрунтування (розроблення та реалізації) довгострокової політики органу місцевого самоврядування в питаннях використання та забудови території.

Пунктом 3.4 ДБН визначено, що генеральний план включає текстові та графічні матеріали. До текстових матеріалів відносяться: а) книга генерального плану; б) брошура з основними положеннями генерального плану. В

аналітичній частині книги генерального плану міститься відомості про стан навколишнього природного середовища (характеристики ареалів та джерел забруднення, розміщення санітарнозахисних зон, зон охорони курортів, наявність і розміщення водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водойм і водотоків в межах населеного пункту тощо).

Графічними матеріалами генерального плану є плани і карти аналітичного і проектного змісту, виконані у встановленому масштабі.

Пунктом 3.8 ДБН визначено, що графічні матеріали генерального плану виконуються у складі: плану існуючого населеного пункту (опорний план); схеми планувальних обмежень; схеми розташування населеного пункту в системі розселення (з приміською і зеленою зонами); основне креслення генерального плану.

Відповідно до п. 3.10 ДБН схема планувальних обмежень виконується на топографічній основі. На кресленні відображаються території, до яких законодавством та державними нормами встановлені відповідні обмеження на їх використання, зокрема, водоохоронні зони та прибережні захисні смуги водойм і.водотоків.

Відповідно до п. 3.12 ДБН на основному кресленні генерального плану вказують існуючий стан та пропозиції щодо архітектурно-планувальної організації і функціонального зонування, використання та забудови територій населеного пункту.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.07.2012 № 358 затверджено та введено в дію ДБН Б. 1.1-15:2012 «Склад та зміст генерального плану населеного пункту». ДБН Б. 1.1-15:2012 містить подібні вимоги до відображення меж прибережних захисних смуг у генеральному плані населеного пункту, як і ДБН Б. 1-3-97.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм ДБН вбачається, що генеральний план населеного пункту - це комплексний документ, який містить в собі як текстові матеріали, так і графічні. При цьому, наявність, розмір та межі прибережних захисних смуг у генеральному плані відображаються у книзі генерального плану (аналітичній частині) та в схемі планувальних обмежень (графічні матеріали).

Вказане також підтверджується листом Державного підприємства Український Державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДШРОМІСТО» імені Ю.М. Білоконя від 06.10.2020 № 5-2039, яке було розробником Генерального плану смт. Кирилівка.

Відповідно до пункту 1 Еколого-містобудівна характеристика території книги генерального плану смт. Кирилівка (стр. 17) (вказаний документ, є в загальному доступі за посиланням: Ь11р8://кг1к.§оу.иа/тІ8і:оЬидиуаппуа-агЬііекі:ига-1а-Ь1а§ои8І:гіу) вся територія населеного пункту розташована в межах прибережних захисних смуг Азовського моря, Утлюцького та Молочних лиманів.

Таким чином, вищевказані земельні ділянки перебувають в межах прибережної захисної смуги Азовського моря та відносяться до земель

водного фонду в силу положень ст. 58 Земельного кодексу України. Окремого рішення уповноваженого органу щодо віднесення земельної ділянки до земель водного фонду Закон не вимагає.

Крім того, в порушення вимог Земельного кодексу України, не маючи згоди орендодавця, товариство з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський торгівельний будинок «Рефма-Сервіс», уклавши інвестиційний договір від 06.03.2017 б/н, фактично здійснило розпорядження земельною ділянкою комунальної власності, право на розпорядження якою має виключно територіальна громада смт. Кирилівка в особі Кирилівської селищної ради.

Окрім цього, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» визначено, що забороняється інвестування в об`єкти, створення і використання яких не відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, радіаційних, екологічних, архітектурних та інших норм, встановлених законодавством України, а також порушує права та інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що охороняється законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності.

Статтею 375 Цивільного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Таким чином, не дивлячись на відсутність дозволу власника -Кирилівської селищної ради на будівництво об`єктів нерухомості, фактично на підставі інвестиційного договору товариство з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський торгівельний будинок «Рефма-Сервіс» та ОСОБА_2 здійснили забудову земельної ділянки на узбережжі Азовського моря, що суперечить вимогам ст.ст. 85, 90 Водного кодексу України та ст. 59 Земельного кодексу України.

У свою чергу, інвестиційний договір від 06.03.2017 суперечить вимогам ст.ст. 4, 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» та ст. 375 ЦК України.

Несанкціонована забудова узбережжя моря фактично порушує гарантоване Конституцією України право кожного громадянина на вільний доступ до водних об`єктів та належний відпочинок біля них.

Відповідно до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів шляхом реєстрації відповідної декларації, а також питання щодо її скасування вирішується відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно із п.п. 2 п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України 09.07.2014 № 294 (у редакції на час реєстрації спірної декларації)

Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань: проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством; дотримання порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також здійснення заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації; законності рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду.

Таким чином, законодавством було передбачено широкі повноваження Держархбудінспекції щодо перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства як державними органами, так і забудовниками.

Разом з цим, у спірних правовідносинах Держархбудінспекцією не забезпечено виконання відповідних повноважень.

Натомість, посадовими особами Відповідача 1 перевірка спірних об`єктів не проводилась, фактичні дані, внесені до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, не перевірено, що призвело до безпідставної реєстрації спірної декларації.

Частинами 1, 4 ст. 376 ЦК України установлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно із п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 у разі виявлення органом державного архітектурно -будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Як вже зазначено, 10.11.2017 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано за № ЗП 93 декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Враховуючи те, що будівництво будинку охоронця і господарських споруд здійснене на земельній ділянці водного фонду, яка не була для цього відведена у порядку встановленому законом та на якій заборонено будівництво будь-яких об`єктів нерухомості, крім споруд та будівель визначених у ст. 90 Водного кодексу України, у декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ЗП 93 від 10.11.2017 надано недостовірні дані, тому необхідно скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), зареєстрованої Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 10.11.2017 за № ЗП 93.

Таким чином, після скасування реєстрації вказаної декларації про готовність до експлуатації об`єкта відповідно до вимог ст. 376 ЦК України нерухоме майно будинок охоронця і господарські споруди вважаються самочинним будівництвом.

З урахуванням того, що вказане самочинне будівництво об`єктів нерухомого майна - господарських будівель, об`єктів житлової нерухомості, що складаються з: господарської будівлі «А-1» загальною площею 12,7 кв.м., господарської будівлі «Б-1» загальною площею 12,7 кв.м., господарської будівлі «В-1» загальною площею 12,7 кв.м., господарської будівлі «Д-1» загальною площею 12,7 кв.м., господарської будівлі «Е-1» загальною площею 12,7 кв.м., господарської будівлі «Г-1» загальною площею 12,7 кв.м. суперечить вимогам ст.ст. 59, 60, 62, 83, 84 Земельного кодексу України, ст.ст. 85, 88, 90 Водного кодексу України, порушує права інших осіб, на підставі вимог ч. 4 ст. 376 ЦК України майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Отже, з урахуванням того, що забудова ОСОБА_2 відбувалась з порушеннями законодавства України, яке унормовує та регулює захист публічної власності Українського народу - прибережної захисної смуги Азовського моря, особливий правовий статус якої покликаний забезпечити вільний доступ кожного до морського узбережжя, збереження унікальних рекреаційних та природних властивостей моря, необхідно зобов`язати ОСОБА_2 знести самочинно збудовані господарські будівлі, об`єкти житлової нерухомості, що розташовані по

АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 ,

оскільки таке будівництво порушує інтереси держави, територіальної громади смт. Кирилівки та кожного громадянина України.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Фактично ж реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно.

Право власності на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним особам, підлягає обов`язковій державній реєстрації, що випливає із ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб`єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч. З ст. 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно де законодавства (за наявності таких прав).Тобто без зазначення у рішенні суду про припинення права власності на спірні будівлі не можна вважати, що відбувся реальний захист права власності позивача.

Враховуючи, що декларація про готовність до експлуатації об`єкта підлягає скасуванню, а вказаний документ слугував підставою для реєстрації права власності, тому необхідно скасувати державну реєстрацію права власності на спірні господарські будівлі, об`єкти житлової нерухомості.

Обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується відповідно до ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Верховний Суд у постанові від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17 конкретизував положення процесуальних норм щодо підстав для вжиття заходів забезпечення позову та вказав, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог позивача, у тому числі, через зникнення. Зменшення кількості або погіршення якості майна (грошових коштів), його відчуження на користь третіх

осіб, тощо. При цьому, суд має встановити безпосередній зв`язок між конкретними заходами забезпечення позову та предметом позову.

З метою вжиття вичерпних заходів на захист інтересів держави, для повного звільнення земельної ділянки водного фонду від незаконних об`єктів нерухомості, прокурором заявлено позовні вимоги про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта нерухомості від 10.11.2017, скасування державної реєстрації права власності на господарські будівлі, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.08.2020 та знесення самочинно збудованих господарських будівель.

З огляду на те, що ОСОБА_2 є власником об`єктів нерухомого майна -господарських будівель, об`єктів житлової нерухомості, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.12.2020 № 236919277 та ОСОБА_1 є власником об`єктів нерухомого майна господарських будівель, об`єктів житлової нерухомості, розташованих за адресою:- АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.12.2020 № 236919116 під час розгляду справи в суді вони можуть здійснити відчуження на користь інших осіб спірні об`єкти нерухомого майна, що унеможливить ефективне поновлення порушених інтересів держави та призведе до того, що з метою остаточного поновлення прав необхідно буде вживати інші дії, обсяг яких спрогнозувати на цій стадії неможливо.

Також, у разі відчуження спірних об`єктів нерухомості на користь третіх осіб, звільнення земельних ділянок від незаконних забудов стане неможливим з огляду на положення ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що зведе нанівець зусилля суду та прокурора по розгляду вказаної справи.

За таких обставин повне поновлення інтересів держави буде можливим лише при пред`явленні позовів до наступних власників нерухомості, які нестимуть надмірний тягар відповідальності за незаконну забудову, здійснену ОСОБА_2 , тобто будуть позбавлені права власності, внаслідок незаконних дій, вчинених не з їхньої вини, що суперечить принципу пропорційності втручання у мирне володіння своїм майном.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як власники у порядку ст. 319 ЦК України можуть у будь-який момент розпорядитись своїм майном шляхом його відчуження.

Також, унаслідок порушення вимог закону спірні об`єкти збудовано на узбережжі Азовського моря, чим зумовлено його інвестиційну привабливість на попит з боку потенційних покупців.

За даними інтернет-порталу оголошень «ОЬХ» наразі за пошуком комерційна нерухомість на території смт. Кирилівки значяться оголошення щодо продажу баз відпочинку, приватних готелів та будиночків для

відпочиваючих, що свідчить про наявність та активність ринку рекреаційної нерухомості та земельних ділянок на вказаному курорті.

Наведене об`єктивно доводить наявність у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 реальної можливості вчинення правочинів щодо самочинно збудованих об`єктів нерухомості, у разі виникнення загрози його знесення на підставі судового рішення та дозволяє зробити обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у цій справі.

Якщо судом будуть визнані обгрунтованими позовні вимоги прокурора та одночасно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відчужено спірні об`єкти нерухомості, то суд не забезпечить поновлення порушених інтересів держави, що робить право на судовий захист ілюзорним та суперечить положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірні об`єкти нерухомості, які належать на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову зумовлена обґрунтованим припущенням, з врахуванням предмета спору, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

Розглянув матеріали заяви та матеріали обґрунтування позову, суд дійшов висновку про те, що вказана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ухвалив :

1.Заяву про забезпечення позову, що надійшла від керівника Мелітопольскої окружної прокурори Запорізької області І. Білоусова в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Кирилівської селищної ради по цивільній справі за позовом керівника Мелітопольскої окружної прокурори Запорізької області І. Білоусова в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Кирилівської селищної ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ТОВ «Мелітопольський торгівельний будиноку`Рефма-сервіс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним інвестиційного договору, скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта нерухомості, скасування державної реєстрації права власності на господарські будівлі, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28.05.2020 р. та знесення самочинно збудованих господарських будівель - задовольнити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно - господарські будівлі,об`єкти житлової нерухомості, що складаються з: господарської будівлі «Д-1» загальною площею 12,7 кв.м., господарської будівлі «Е-1» загальною площею 12,7 кв.м., господарської будівлі «Г-1» загальною площею 12,7 кв.м., зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності на яке внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.08.2018 за № 27710784, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203, що розташоване на земельній ділянці площею 1,7154 га з кадастровим номером :01:005:0244 по АДРЕСА_1 , право власності на яке належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) (стягувач: Мелітопольська окружна прокуратура Запорізької області, юридична адреса: вул. Байбулатова, 22, м. Мелітополь, Запорізька область, 72319).

3.Накласти арешт на нерухоме майно - господарські будівлі,об`єкти житлової нерухомості, що складаються з: господарської будівлі «А-1» загальною площею 12,7 кв.м., господарської будівлі «Б-1» загальною площею 12,7 кв.м., господарської будівлі «В-1» загальною площею 12,7 кв.м.,зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності на яке внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.08.2020 за № 37888168, реєстраційний номер об`єкта

нерухомого майна 3203, що розташоване на земельній ділянці площею 3,0969 га з кадастровим номером :01:005:0205 по АДРЕСА_2 , право власності на яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) (стягувач: Мелітопольська окружна прокуратура

Запорізької області, юридична адреса: вул. Байбулатова, 22, м. Мелітополь,

Запорізька область, 72319).

4.Копію ухвали направити до виконання сторонам по справі.

У відповідності до ст.353 ЦПК України вказана ухвала може бути оскаржена окремо від рішення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд Запорізької області протягом 15 днів з дня складання вказаної ухвали.

У відповідності до ст.157 ч.1 ЦПК України така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя: