Справа № 513/1095/20
Провадження № 2/513/135/21
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника позивача адвоката Власенко Л.В., відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 29 грудня 2020 року, просить змінити розмір аліментів, який був встановлений рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2019 року у справі № 523/17351/18 про збільшення розміру аліментів та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1100 гривень щомісяця на 550 гривень щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою та в 2006 році вони розірвали шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2019 року збільшено розмір аліментів та стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1100 гривень щомісяця, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до повноліття дитини.

З 1996 року позивач хворіє, діагноз симптоматична епілепсія. Через деякий час після винесення рішення про збільшення розміру аліментів він отримав III групу інвалідності загального захворювання.

14 лютого 2019 року позивач вдруге одружився з ОСОБА_5 . Від другого шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є дітьми з інвалідністю.

Позивач стверджує, що не працює та що єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності в розмірі 1638 гривень на місяць, інших доходів, в тому числі матеріальної допомоги він не отримує.

Через те, що діти мають інвалідність та поганий стан здоров`я вони навчаються дома, дистанційно, тому дружина позивача вимушена сидіти вдома та доглядати за ними, оскільки діти потребують домашнього догляду. На лікування дітей вони витрачають дуже великі кошти.

Позивач зазначає, що на даний час не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі, визначеному в рішенні суду від 15.03.2019 року.

Представник позивача адвокат Власенко Л.В. у суді позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити. Зазначила, що позивач не сплачує аліменти взагалі, унаслідок чого має заборгованість. Розмір аліментів, які стягнуті з позивача за рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 15.03.2019 року, є мінімальним розміром, передбаченим законодавством.

Відповідачка вважає, що позивач не надав доказів того, що у нього погіршився майновий стан, та що він не може сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі, встановленому рішенням суду. Стверджувала, що позивач працює не офіційно на "Привозі", має в користуванні автомобіль. Вважає, що позивач ухиляється від сплати аліментів на дитину.

Вислухавши представника позивача та відповідачку, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у позові з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За частиною 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 20 вересня 2006 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , яке видане Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 13 лютого 2019 року. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с.10).

26 березня 2009 року відповідачка уклала шлюб з ОСОБА_8 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 119).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 березня 2019 року у справі № 523/17251/18 було збільшено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1100 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до повноліття дитини, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішення суду набрало законної сили 16 квітня 2019 року. До ухвалення зазначеного рішення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 стягувались аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 250 гривень щомісячно на підставі рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 01.02.2006 року (а.с. 29).

За змістом частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За положеннями ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частин 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2021 року складає 2395 гривень.

Таким чином на підставі положень частини 2 ст. 181 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на сина сторін ОСОБА_4 , якому на час розгляду справи виповнилось 17 років, не може бути меншим ніж 1197,50 гривень.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач та його предствник посилались на те, що позивач офіційно не працює, є особою з інвалідність третьої групи, щомісячно отримує пенсію в розмірі 1638 гривень та після сплати аліментів а розмірі 1100 гривень в нього залишається 538 гривень на місяць, іншого доходу він не має; від другого шлюбу в нього є двоє дітей, які також є особами з інвалідністю, часто хворіють, дружина не працює, доглядає за дітьми.

З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 724212, виданої 18.03.2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , при первинному огляді встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням. Інвалідність встановлена на строк до 01 квітня 2021 року. Дата чергового переогляду 18.03.2021 року (а.с.9).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААВ № 169852 від 19.03.2021 року інвалідність продовжено до 01 квітня 2022 року (а.с.113).

Як вбачається з довідки про доходи № 706013, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Суворовському об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі та отримує пенсію по інвалідності. Розмір пенсії становить: за березень 2020 року - 739,74 грн., за квітень 2020 року 1638,00 гривень; за травень 2020 року 1638,00 гривень; за червень 2020 року 1638,00 гривень (а.с.54).

Тобто, позивачем не надано жодних належних та допустимих письмових доказів на підтвердження погіршення його матеріального становища після винесення рішення Суворовським районним судом м. Одеси від 15 березня 2019 року. Навпаки, суд вважає, що його матеріальне становище покращилося, оскільки з березня 2020 року він щомісячно отримує пенсію по інвалідності.

14 лютого 2019 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 (а.с.11).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 16 березня 2019 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 6, сформованого 10 травня 2019 року, 16 березня 2019 року на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства позивача ОСОБА_2 зазначено батьком дитини (а.с. 14, 16-17).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно 16 березня 2019 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 4, сформованого 31 травня 2019 року, 16 березня 2019 року на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства позивача ОСОБА_2 зазначено батьком дитини (а.с. 18, 20-22).

Відповідно до посвідчень серії НОМЕР_6 та серії НОМЕР_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дітьми з інвалідністю, перебувають на обліку УСЗН в Суворовському районі Одеської міської ради (а.с.27, 28).

З довідок Одеської міської ради Департаменту праці та соціальної політики УСЗН в Суворовському районі м.Одеси від 01 липня 2020 року за № 16.02-10/1551 та № 16.02-10/1552 ОСОБА_12 отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю на кожну дитину. За період з лютого 2020 року по липень 2020 року загальний розмір державної соціальної допомоги на кожну дитину становив 14635,40 гривень, а разом 29370,80 гривень (а.с.31, 32).

Що стосується копій товарних чеків на придбання ліків (а.с. 33-53) то суд вважає, що дані докази у сукупності із іншими матеріалами справи не підтверджують погіршення матеріального становища позивача, оскільки суду не надано доказів того, що того, що зазначені у чеках медичні препарати були призначені лікарем, як і того, кому саме вони призначались , а також того, що ліки були придбані саме позивачем.

Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, позивач суду не надав.

Відповідачка ОСОБА_1 з 10 квітня 2021 року не працює, що підтверджено копією трудової книжки серії НОМЕР_8 (а.с.121-122).

Відповідно до довідки Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості від 29.04.2021 року за № 456/02-14, ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітна в Саратській районній філії Одеського обласного центру зайнятості з 22 квітня 2021 року (а.с.123).

Відповідно до розрахунку заборгованості за аліментами АСВП № 3431440, наданого державним виконавцем другого Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Свиридюк Л.В., за період з червня 2018 року по 15 липня 2020 року загальний розмір заборгованості за аліментам станом на 15 липня 2020 року складає 20072,12 гривень. Сума сплачених аліментів за цей час становить 4323,75 гривень, а саме: в липні 2019 року 2283,75 гривень, в жовтні 2019 року 2040,0 гривень (а.с. 56-58).

Ураховуючи положення статті 180 СК України щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, відсутності істотних обставин, які могли б впливати на виконання позивачем своїх батьківських обов`язків, враховуючи те, що позивач доказів про погіршення його матеріального становища з моменту збільшення розміру аліментів на утримання сина не надав, наявність заборгованості за аліментами, а також те, що аліменти стягнуті в мінімальному розмірі, передбаченому законодавством, суд вважає, що відсутні підстави для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів.

Те, що позивач є особою з інвалідністю третьої групи не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Той факт, що на утриманні позивача перебувають дружина та діти від другого шлюбу не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки на утримання дітей батьки отримують щомісячну державну допомогу, а також не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є.

При цьому суд враховує, що сплата аліментів позивачем у розмірі 1100 гривень щомісячно, не є надмірним тягарем для позивача, а зменшення розміру аліментів не відповідає інтересам дитини.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 2-15, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 14 травня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Представник позивача: ОСОБА_12 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Представник позивача: адвокат Власенко Лілія Вікторівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю 002725, видане Радою адвокатів Одеської області 16.09.2015 року, 68200, Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Сарата, вул. Тіниста, буд. 4.

Відповідачка: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Суддя А. І. Бучацька