Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/558/21
провадження № 650/17/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого Сікора О.О.,

за участю секретаря Коваленко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Олександрівка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа № 2-502/08 та поновлення строку для пред`явлення наведеного виконавчого листа на примусове виконання,

в с т а н о в и в :

Представник ТОВ «Вердикт Капітал», звернувся до суду із вказаною заявою в якій просить видати дублікат виконавчого листа № 2-502/08, звернувши до виконання рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2008 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 . Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-502/08.

В обґрунтування вимог щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник вказав на те, що трирічний строк встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання було пропущено з причини втрати виконавчого документа та проведення тривалої процедури ліквідації стягувача ПАТ «Дельта Банк», яка припала на вказаний строк, що об`єктивно перешкоджало у проведенні будь-яких дій спрямованих на виконання судового рішення.

Крім того, заявник звернув увагу суду на обов`язковість рішень суду, згадавши ухвалення рішень Верховним судом України, статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини.

В обґрунтування вимог щодо видачі дубліката виконавчого документа заявник вказує на те, що відповідний виконавчий лист був втрачений, оскільки не передавався від державної виконавчої служби після звершення виконавчого провадження про що складено відповідний Акт.

При цьому, заявник зазначає, що право стягувача на отримання дублікату виконавчого документа не залежить від причин його втрати, та його видача не порушує прав боржника і не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ.

Представник заявника, на судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Інші учасники справи на судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду повідомлялись у встановленому законом порядку, а тому у відповідності до частини третьої статті 433, частини третьої статті 442 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

З`ясувавши всі обставини у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, заяву та додані до неї матеріали, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2008 року № 2-502/2008 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 задоволено та стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0 в сумі 34114,78 грн та 371,15 грн судового збору.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 липня 2009 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-502 виданого 20 серпня 2008 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області. Рішення набрало законної сили 19 серпня 2008 року, а виконавчий лист пред`явлено до виконання 22 липня 2009 року.

Відповідно до акту про втрату виконавчих документів від 26 квітня 2021 року за результатами перевірки матеріалів кредитної справи № 0 щодо ОСОБА_1 встановлено факт втрати / відсутності оригіналів виконавчих листів № 2-502/08.

Відповідно до ухвали виданої 31 січня 2020 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області у справі № 2-502/08 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 змінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Щодо вимоги заявника про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, за для можливості поновлення вказаного строку встановленню підлягають такі обставини:

- строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

- факт його пропуску;

- поважність причин пропуску.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, саме на заявника покладається обов`язок надання доказів щодо зазначених вище обставин.

Натомість, заявник не навів суду обставин щодо строку пред`явлення виконавчого документу до виконання за рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2008 року.

Заявник не надав копії рішення, не вказав дату набрання ним законної сили, не обґрунтував трирічний строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, не вказав дати з якої він вважає, що строк пред`явлення виконавчого документа почався та дати коли такий строк закінчився. Адже саме після з`ясування моменту закінчення вказаного строку можливо вирішувати питання про його поновлення та з`ясовувати природу причин його пропуску.

За наявними матеріалами справи, суд вважає, що для виконання вказаного рішення суду був встановлений річний строк пред`явлення його до виконання, який почався з дня набрання ним законної сили, тобто з 19 серпня 2008 року по 19 серпня 2009 року.

Так, відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України (в редакції станом на час ухвалення рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 липня 2009 року строком набрання законної сили рішення суду вказано також 19 серпня 2008 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої, пункту 2 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції станом на час ухвалення судового рішення, яка діяла до 05 жовтня 2016 року) (далі Закону від 1999 року) для пред`явлення судового рішення до примусового виконання був встановлений річний строк, який обраховувався з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

При цьому, такий строк, у відповідності до статті 23 Закону від 1999 року міг перериватися у трьох випадках: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Заявником не було надано доказів, які б підтверджували факт переривання вказаного строку та його закінчення в іншу дату ніж у дату встановлену судом.

Таким чином, дослідженню підлягає період часу з 19 серпня 2008 року по 19 серпня 2009 року.

Заявник не навів обставин, які б свідчили про поважність пропуску зазначеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Посилання заявника на трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, про переривання якого він не заявляє, жодним чином не обґрунтований.

Вказаний трирічний строк було встановлено Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, який набрав законної сили 05 жовтня 2016 року, а отже його, у відповідності до пункту 5 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень можливо було застосувати виключно щодо тих виконавчих документів строк пред`явлення до виконання яких станом на час набрання ним законної сили не сплив.

Зважаючи на вказане та враховуючи, що відкрите виконавче провадження відсутнє слід ствердити, що вказаний строк пред`явлення виконавчого документу до виконання заявником, як правонаступником, пропущений.

Проте, поважність причин пропуску вказаного строку судом не встановлено.

Посилання заявника на факт перебування первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк» в процесі ліквідації, довготривалими процесами передачі кредитних справ, процедури звірки у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості вчиняти реальні дії щодо стягнення заборгованості за кредитним договором суд знаходить непереконливими, оскільки строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, як зазначено вище, закінчився 19 серпня 2009 року, та заявник не надав суду доказів належності відповідних прав ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 січня 2020 року первісним кредитором у вказаних правовідносинах був ПАТ «Укрсиббанк», який передав відповідні права ТОВ «Вердикт Капітал». Щодо передачі відповідних прав ПАТ «Дельта Банк» інформація відсутня.

Втрата первісним стягувачем оригіналу виконавчого документу, як підстава пропуску строку його пред`явлення до виконання, за встановлених обставин не може бути поважною причиною, оскільки судом не встановлено дату його втрати або дату виявлення його втрати, зокрема того факту, що його було втрачено в період часу з 19 серпня 2008 року по 19 серпня 2009 року.

Первісний стягувач ПАТ«УкрСиббанк» як до 19 серпня 2009 року так і після не ініціював питання про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з його втратою, а з Акту про втрату виконавчого листа неможливо встановити дату втрати або виявлення такої втрати виконавчого документу.

Таким чином, у задоволенні вимоги заявника щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання слід відмовити.

Щодо вимоги заявника про видачу дублікату виконавчого листа суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 17.4 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, задля можливості видачі дублікату виконавчого документа встановленню підлягають такі обставини:

- втрата виконавчого документа;

- звернення стягувача із заявою про його видачу до закінчення строку встановленого (в тому числі поновленого), для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як зазначено вище, у відповідності до частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України, саме на заявника покладається обов`язок надання доказів щодо зазначених вище обставин.

Натомість, із встановлених судом обставини вбачається, що із заявою про видачу дублікату виконавчого документа заявник звернувся до суду 12 травня 2021 року, а строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа за вказаним судовим рішенням закінчився 19 серпня 2009 року та не був поновлений.

Повторюючись, суд зазначає, що заявник не визначив дату закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (можливо з урахуванням його переривання), а суд встановив його закінчення 19 серпня 2009 року, що свідчить про недотримання заявником вимог щодо строку заявлення відповідної вимоги, а відтак у задоволенні останньої слід відмовити.

Вирішуючи дану справу суд приймає до уваги, що відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Однак право стягувача на звернення виконавчого документа до виконання не є абсолютним та має бути реалізоване у відповідності до визначеної законом процедури, яка в свою чергу гарантує обом сторонам дотримання їх прав та правову визначеність.

Національним законом встановлена можливість звернення до виконання виконавчого документа впродовж конкретно визначеного строку про який стягувач мав бути обізнаний та який мав стимулювати його до вжиття своєчасних заходів з метою отримання присудженого за рішенням суду.

Також національним законом визначена можливість поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у випадку його пропущення з поважних причин, однак для цього заявник має надати докази, які б переконали суд, що стягувачем дійсно встановлений строк пропущено з поважних причин, тобто з причин, які настали незалежно від волі стягувача.

Пред`явлення виконавчого документа до виконання є правом стягувача, а не його обов`язком, а отже він керуючись власним розсудом приймає рішення про необхідність розпочинати примусову процедуру виконання судового рішення.

Із наданих суду доказів вбачається, що первісний кредитор правонаступником якого є заявник не вживав заходи щодо звернення виконавчого листа до примусового виконання у встановлені законом строки та останній за правочином щодо відступлення права вимоги прийняв від попереднього стягувачя кредитну справу без оригіналів виконавчих листів та з пропущеним строком пред`явлення їх до виконання, діючи при цьому добровільно та на власний розсуд.

Також, суд приймає до уваги, що з дня ухвалення рішення та набрання ним законної сили минуло 11 років, при тому, що для його примусового виконання визначено 1 рік.

Законодавцем не визначено граничного строку поза межами якого рішення вже не може бути звернуто до виконання, однак при ухваленні рішення про поновлення відповідного строку суд має керуватися безсумнівними та вичерпними доказами, які свідчатимуть про необхідність поновлення стягувача у праві вимагати подальшого виконання ухваленого на його користь рішення суду через значний проміжок часу.

Таким чином, зважаючи на недоведеність заявником поважності причин пропуску строку пред`явлення відповідного виконавчого документу до примусового виконання та звернення із заявою про видачу дублікату виконавчого документа поза межами встановленого строку, у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 433, 442 ЦПК України, суддя

в и р і ш и в :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа № 2-502/08 та поновлення строку для пред`явлення наведеного виконавчого листа на примусове виконання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.О. Сікора