Провадження №22-ц/812/600/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2021 року м. Миколаїв

справа № 477/685/20

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватне акціонерне товариство Страхова група «ТАС», про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою його представником - адвокатом Дуровим Романом Борисовичем, на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області, ухвалене 21 січня 2021 року під головуванням судді Козаченка Р.В., повний текст судового рішення складений 28 січня 2021року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивачка зазначала, що 30 березня 2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю її автомобіля марки «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_1 та автомобіля марки «Iveco Eurocargo 170e18», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Її автомобілю були завдані механічні ушкодження, а неповнолітня пасажирка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження.

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2019 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП.

Страховою компанією ПрАТ «Страхова група «ТАС», в якій була застрахована цивільна відповідальність водія ОСОБА_2 , позивачці було виплачено відшкодування збитків в сумі 150 000 грн, проте розмір реального збитку, завданого її автомобілю склав 415 258 грн 56 коп.

Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути зі ОСОБА_2 залишок невідшкодованого матеріального збитку у сумі 265 258грн.56коп.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 265 258 грн. 56 коп. у відшкодування майнової шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - Дуров Р.Б. , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт зазначав, що позивач не надала доказів на підтвердження розміру витрат на відновлювальний ремонт, до того ж позивач пошкоджений транспортний засіб не ремонтувала, а продала його іншій особі, а тому розрахунки проведені у Звіті оцінювача є лише попередньою оцінкою завданого збитку. До того ж, стягнення з відповідача суми податку на додану вартість, визначену у Звіті взагалі є неправомірним.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що відповідачем не надано належних доказів на спростування розміру збитків.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Дуров Р.Б., підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній, просили про скасування рішення суду першої інстанції, ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просила її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 30 березня 2018 року на автомобільній дорозі «Миколаїв - Кривий Ріг - Дніпропетровськ» поблизу с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (на той час мала прізвище ОСОБА_1 ), та автомобіля марки «Iveco Eurocargo 170e18», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 .

Рухаючись у вказаному напрямку по автомобільній дорозі Н-11 сполученням Миколаїв-Кривий Ріг- Дніпропетровськ, керуючи технічно справним автомобілем «Iveco Eurocargo 170e18», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , грубо порушуючи вимоги пунктів 2.3 «б», 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України , а саме рухаючись у правій смузі руху по автомобільній дорозі Н-11 в напрямку м. Миколаїв зі сторони м. Кривий Ріг, не достатньо уважно стежив за дорожньою обстановкою, не реагував за її змінами, не дотримувався безпечної дистанції між автомобілем «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який також перебував на правій смузі руху та пригальмовуючи намагався здійснити маневр повороту праворуч до с. Мішково- Погорілове Вітовського району Миколаївської області та здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_1 .

В результаті ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження, а неповнолітня пасажирка автомобіля «Ford Kuga» ОСОБА_3 (донька позивачки) отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Вказане встановлено Жовтневим районним судом Миколаївської області при ухвалені вироку від 25 вересня 2019 року, яким ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України ( а.с. 11-17).

Відповідальність відповідача згідно з полісом № АК 9383659 станом на 30 березня 2018 року була застрахована в ПрАТ «Страхова група ТАС». У полісі страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, визначений сторонами у розмірі 100 000грн., а за шкоду заподіяну життю та здоров`ю - 200 000 грн. (а.с. 162).

Відповідно до звіту №1401/04-18, складеного оцінювачем ОСОБА_6 на підставі акту огляду транспортного засобу , який було проведено в присутності представника ПрАТ «Страхова група «ТАС» про оцінку вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку нанесеного власнику пошкодженого КТЗ, з врахуванням ПДВ складає 415 258 грн. 56 коп. (а.с. 85-106).

За заявою ОСОБА_1 від 26 березня 2019 року, ПрАТ «Страхова група «ТАС» 10 грудня 2019 року виплатило позивачці страхове відшкодування, в межах ліміту відповідальності двома платежами у загальному розмірі 150 000 грн. ( а.с.9).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц та від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц викладений правовий висновок, що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

В ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що позивачка не здійснювала відновлювального ремонту автомобіля, оскільки згідно інформації РСЦ ГСЦ МВС в Миколаївській області автомобіль «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_1 , 25 квітня 2018 року був знятий з обліку для реалізації , а 13 липня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу був взятий на облік та зареєстрований за іншою особою (а.с. 63-64). В судовому засіданні апеляційного суду позивачка підтвердила факт реалізації свого пошкодженого автомобіля без проведення відновлювального ремонту, також визнала, що отримала за відчуження автомобіля в пошкодженому стані 13 500 доларів США.

Станом на дату відчуження автомобіля курс долара США до гривні становив 26,177грн. за 1 долар США. Тобто в національній валюті України позивачка отримала за продаж автомобіля в пошкодженому стані 353 392грн.20коп.

З урахуванням здійснення позивачем відчуження автомобіля у пошкодженому вигляді фактичний розмір завданої їй шкоди буде становити різницю між вартістю автомобіля до пошкодження і після цього.

У звіті від 3 травня 2018 року визначена ринкова вартість автомобіля на дату ДТП в розмірі 629 831 грн. 70 коп.

З огляду суму на суму, отриману позивачкою за відчуження автомобіля в пошкодженому стані вартість автомобіля після пошкодження становить 353 392грн.20коп. Доказів іншої вартості автомобіля «Ford Kuga», р.н. НОМЕР_1 , після ДТП матеріали справи не містять.

Таким чином, фактичний розмір завданої позивачці шкоди становить 276 438грн.87коп. (629 831 грн. 70 коп. - 353 392грн.20коп.)

В силу положень ст. 1194 ЦК України сума матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 , має бути зменшена на суму страхового ліміту - 100 000,00 грн., а отже до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає сума в розмірі 176 438 грн. 87 коп.

За такого, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін та вірно застосував норми матеріального права до вказаних правовідносин, проте неповно з`ясовав обставини справи, а тому помилково виходив з розміру матеріального збитку, визначеного у звіті №1401/04-18, складеного оцінювачем ОСОБА_6 , який ґрунтується на вартості відновлювального ремонту автомобіля.

За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду в частині розміру стягнутої з відповідача майнової шкоди підлягає зміні: зменшенню з 265 258 грн. 56 коп. до 176 438 грн. 87 коп.

Отже апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, виходячи із принципу пропорційності відшкодування судового збору до задоволених вимог (66,5%) також підлягає зміні судове рішення і в частині розміру стягнутого судового збору за позовну заяву: з 2 652 грн. 58 коп. до 1 764 грн. 50 коп.

Крім того, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги з позивачки на користь відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог скарги (33,48 %) в розмірі 1 332грн. 12 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представником - адвокатом Дуровим Романом Борисовичем - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 січня 2021 року змінити, зменшивши стягнення майнової шкоди зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 265 258 грн. 56 коп. до 176 438 грн. 87 коп. (сто сімдесят шість тисяч чотириста тридцять вісім гривень вісімдесят сім копійок), та судового збору з 2 652 грн. 58 коп. до 1 764 грн. 50 коп. (одна тисяча сімсот шістдесят чотири гривні п`ятдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 332 грн. 12 коп. (одну тисячу триста тридцять дві гривні дванадцять копійок) відшкодування судового збору за апеляційну скаргу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України

Головуючий: В.В. Коломієць

Судді: О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складений 25 травня 2021 року