ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 травня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/3045/19

Головуючий у першій інстанції - Ковальова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/82/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Просто"

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Ковальової Т.Г. від 30 липня 2020 року, місце ухвалення рішення м. Ніжин, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за угодою №344920 від 19.04.2011 року в розмірі 44 553 грн. 39 коп. Вимоги заявленого позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" обґрунтовувало тим, що 19.04.2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено угоду №344920, та підписано Додатки 1,2, які є невід`ємними частинами угоди, з метою отримання автомобіля марки "ВАЗ 21099" базової комплектації через систему надання послуг з придбання автомобілів Авто Так. Позивач вказує, що на асигнаційному акті від 29.06.2011 року ОСОБА_1 одержав право на отримання автомобіля. 08.07.2011 року ОСОБА_1 отримав у власність автомобіль марки "ВАЗ 21099", 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , та зареєстрував його на своє ім`я (д.н.з. НОМЕР_2 ). Позивач зазначає, що ОСОБА_1 зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (щомісячні Чисті внески) та вартість наданих послуг (щомісячні Внески в оплату послуг) шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. Позивач стверджує, що починаючи з липня 2015 року, ОСОБА_1 припинив сплачувати щомісячні Повні внески. Позивач вказує, що невиконанням даного обов`язку за угодою, ОСОБА_1 порушив цивільні права позивача, захист яких, відповідно до статті 16 ЦК України здійснюється у встановленому порядку, і за даних обставин, сума заборгованості за угодою підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в примусовому порядку. Позивач зазначає, що на виконання умов угоди ОСОБА_1 за період з травня 2011 року по червень 2015 року було сплачено 83,8966% вартості автомобіля (щомісячні Чисті внески), 104 щомісячні внески в оплату послуг позивача. Позивач стверджує, що розмір боргу ОСОБА_1 перед позивачем за угодою складає 16,1034% вартості автомобіля, 16 внесків в оплату послуг позивача. При цьому, позивач стверджує, що імпортер автомобілів ВАЗ повідомило ТОВ ''Авто Просто'' про те, що з травня 2012 року припиняється виробництво автомобілів ВАЗ 21099. Позивач на виконання п.9.1 ст.9 Додатку №2 до угоди здійснив заміну автомобіля ВАЗ 21099 на автомобіль ЗАЗ Sens. 01.10.2018 року дистриб`ютор автомобілів ЗАЗ повідомив ТОВ "Авто Просто" про те, що в кінці 2018 року та у першому кварталі 2019 року припиняється поставка автомобілів ЗАЗ Sens, і ТОВ "Авто Просто" на виконання п.9.1 ст.9 Додатку №2 до угоди здійснило заміну автомобіля ЗАЗ Sens на автомобіль ЗАЗ Lanos Cargo. Позивач вказує, що остання відома поточна ціна автомобіля ЗАЗ Sens в жовтні 2018 року становила 190 400 грн., а автомобіля ЗАЗ Lanos Cargo - 229 500 грн. Станом на дату підготовки даного позову, остання відома поточна ціна автомобіля ЗАЗ Lanos Cargo становила 295 400 грн. Позивач зазначає, що поточна ціна автомобіля ЗАЗ Sens, станом на квітень 2019 року, з урахуванням коефіцієнту зміни, становить: 229 500 грн. х 0,8296296 = 190 400 грн. Позивач стверджує, що заборгованість ОСОБА_1 за угодою, у грошовому еквіваленті, складає 44 552 грн. 39 коп., з яких: по сплаті Чистих внесків - 30 660,87 грн. (190 400 грн. х 16,1034%), по сплаті Внесків в оплату послуг - 13 891,52 грн. ((190 400 грн. х 0,38% + 20% ПДВ) х 16 внесків)). 05.07.2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , як поручителем, було укладено договір поруки, за яким ОСОБА_2 зобов`язався відповідати перед кредитором, у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за угодою. Позивач вказує, що сума заборгованості ОСОБА_1 за укладеною із позивачем угодою №344920 від 19.04.2011 року у розмірі 44 553 грн. 39 коп. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку.

Рішенням Ніжинського міськрайнного суду Чернігівської області від 30.07.2020 року відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за угодою №344920 від 19.04.2011 року в сумі 44 553 грн. 39 коп. та 1 921 грн. витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 30.07.2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ''Авто Просто'' задовольнити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" вказують, що при ухваленні оскаржуваного рішення від 30.07.2020 року судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, суд першої інстанції неповно встановив обставини, які мають значення для справи, також суд першої інстанції прийняв до уваги вибіркові факти з встановлених під час судового розгляду даної справи, та не врахував пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто", при цьому, висновки суду не відповідають обставинам справи. Доводи апеляційної скарги зазначають, що єдиною підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову суд першої інстанції зазначив пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду, але при цьому, суд встановив фактичну наявність заборгованості та підтвердив її розмір. При цьому, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, з необґрунтованих підстав відмовив у задоволенні позову в цілому, навіть щодо щомісячних внесків, строк сплати яких ще не настав, а має настати лише у майбутньому, оскільки останній платіж має бути сплачений у 2021 році. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки неможливо встановити пропуск строку позовної давності за внесками, строк оплати яких ще не настав. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції фактично позов по суті не розглянув, застосувавши положення щодо спливу строку позовної давності по зобов`язанням, які мають бути сплачені у майбутньому. Відповідно до статті 10 укладеної угоди, вона набуває юридичної сили з моменту її підписання сторонами, і діятиме до моменту, коли обидві сторони виконають усі зобов`язання, передбачені цією угодою. Доводи апеляційної скарги зазначають, що станом як на дату звернення до суду, так і до сьогоднішнього дня, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання виконав не в повному обсязі, і за даних обставин, укладена угода є діючою і на даний час, а тому застосування статті 267 ЦК України у даному випадку є неможливим, оскільки строк позовної давності не пропущено. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що звернення з позовом після несплати двох або більше внесків є правом, а не обов`язком Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто", і оскільки звернення до суду з позовом відбулось в межах строку дії угоди, то строк позовної давності у даному випадку не пропущено.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" залишити без задоволення у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 30.07.2020 року.

Відповідно до приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.07.2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 19.04.2011 року між ТОВ "Авто Просто" та ОСОБА_1 укладено угоду №344920 та підписано Додаток №1, Додаток №2 до вказаної угоди, які є невід`ємними частинами угоди. Предметом укладеної угоди є надання учаснику послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання автомобіля "ВАЗ 21099" за ціною 62 130,00 грн. через систему придбання "АвтоТак" (а.с.8-12). Відповідно до Додатку №3 від 29.06.2011 року до угоди №344920 від 19.04.2011року (а.с.48), термін дії угоди - до 30.04.2021 року.

Статтею 3 укладеної між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 угоди №344920 від 19.04.2011 року (а.с.8) передбачено, що ТОВ "Авто Просто" зобов`язується надавати учаснику системи відповідні послуги, в тому числі, і послуги щодо організації та створення умов для придбання автомобілів учасниками системи, здійснення оплати автомобіля виробнику, імпортеру чи дистриб`ютору за рахунок коштів, сплачених учасниками системи, на умовах угоди, а також здійснення адміністративних процедур, необхідних для передачі автомобіля учаснику системи, який одержав право на отримання автомобіля, тощо.

Згідно статті 5 даної угоди, учасник зобов`язується виконувати зобов`язання, передбачені угодою, в порядку та строки, визначені угодою, включаючи, але не обмежуючись: сплатити плату за послуги, пов`язані зі вступом до системи при укладанні угоди; сплатити плату за послуги, пов`язані з видачею автомобіля за системою при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески; сплачувати внески зі страхування автомобіля після отримання автомобіля; отримати автомобіль за умови виконання зобов`язань, встановлених угодою; підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобов`язань за угодою; за вимогою ТОВ "Авто Просто" надавати копії квитанцій про оплату внесків за угодою.

Додатком №1 до угоди №344920 від 19.04.2011 року передбачено, що розмір вступного внеску становить 3% + ПДВ, а саме, 2 236,68 грн., щомісячний цілий чистий внесок становить 0,8333 %, щомісячний внесок в оплату послуг становить 0,38% + ПДВ, щомісячний внесок в оплату страхового платежу становить 0,065%, плата за послуги, пов`язані з видачею автомобіля за системою становить 3% + ПДВ (а.с.9).

Згідно з Додатком №2 до угоди №344920 від 19.04.2011 року, який є невід`ємною частиною даної угоди, поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором (п.2.1 статті 2 вказаного Додатку №2 до угоди №344920 від 19.04.2011 року). Відповідно до п.2.2 статті 2 Додатку №2 до угоди №344920 від 19.04.2011 року, поточна ціна автомобіля, зазначена в додатку №1 до угоди, - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена Авто Просто виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором, на день укладення угоди.

Згідно з п.3.2 вказаного Додатку №2 до угоди, розмір авансових внесків розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент оплати.

05.07.2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, а саме, п.1.1.,п.1.2. статті 1 даного договору поруки, поручитель ОСОБА_2 зобов`язався відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_1 зобов`язань, що виникають з угоди №344920 від 19.04.2011 року. В разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за угодою, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відповідають перед позивачем, як солідарні боржники (а.с.13-14).

08.07.2011 року на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль ВАЗ 210994, 2011 року випуску (а.с.15).

У квітні 2012 року ТОВ "Авто Просто" було повідомлено про припинення виробництва автомобілів LADA 21099, і відповідно, ТОВ "Авто Просто" здійснило заміну автомобіля ВАЗ 21099 на автомобіль ЗАЗ Sens, на виконання п.9.1 ст.9 Додатку №2 до угоди №344920 від 19.04.2011 року. 01.10.2018 року дистриб`ютор автомобілів ЗАЗ повідомив ТОВ "Авто Просто" про те, що наприкінці 2018 року та у першому кварталі 2019 року припиняється поставка автомобілів ЗАЗ Sens, і ТОВ "Авто Просто" здійснило заміну автомобіля ЗАЗ Sens на автомобіль ЗАЗ Lanos Cargo, на виконання п.9.1 ст.9 Додатку №2 до угоди №344920 від 19.04.2011 року (а.с.16-22).

Як вказує ТОВ ''Авто Просто'' у позові, станом на дату підготовки даного позову, остання відома поточна ціна автомобіля ЗАЗ Lanos Cargo становила 295 400 грн. Позивач зазначає, що поточна ціна автомобіля ЗАЗ Sens, станом на квітень 2019 року, з урахуванням коефіцієнту зміни, становить: 229 500 грн. х 0,8296296 = 190 400 грн.

Позивач вказує, що заборгованість ОСОБА_1 за укладеною угодою, у грошовому еквіваленті, складає 44 552 грн. 39 коп., з яких: по сплаті Чистих внесків - 30 660,87 грн. (190 400 грн. х 16,1034%), по сплаті Внесків в оплату послуг - 13 891,52 грн. ((190 400 грн. х 0,38%+20% ПДВ) х 16 внесків)).

Матеріали справи містять в собі розрахунок платежів ОСОБА_1 за угодою №344920 (а.с.23-25), відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 становить 44 552 грн. 39 коп. Останній платіж ОСОБА_1 здійснено 08.04.2015 року.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 30.07.2020 року, відмовляючи у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд першої інстанції зазначив у рішенні, що представник відповідача ОСОБА_1 у письмовому відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні просив застосувати наслідки спливу позовної давності, і за даних обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову на підставі ч.4 статті 267 ЦК України - за спливом позовної давності. При цьому, суд першої інстанції вказав у рішенні від 30.07.2020 року, що відповідно до розрахунку платежів, відповідачем ОСОБА_1 здійснено останній платіж за угодою №344920 08.04.2015 року. Згідно п.14.1 Додатку №2 до угоди №344920, сторони домовились, що наслідки невиконання зобов`язань за угодою регулюються умовами угоди, а у випадках, не передбачених ними, відповідними нормами чинного законодавства. Відповідно до п.п.14.5, 14.6 ст.14 Додатку №2 до угоди, якщо учасник, який отримав автомобіль, не сплатить 2 або більше послідовних або вибіркових повних внесків, то такий учасник за платіжною вимогою ТОВ "Авто Просто" зобов`язаний повністю достроково сплатити всі невиплачені внески, згідно з графіком внесків протягом 10 календарних днів від дати отримання відповідної платіжної вимоги. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що у разі неналежного виконання зобов`язань за угодою, позовна давність за вимогами про сплату внесків, зарахування яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку для внесення чергового платежу. Згідно з пунктом 2.3 статті 2 Додатку №2 до угоди, учасник зобов`язаний повністю сплатити повні внески, згідно з графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати повний внесок протягом перших 15 календарних днів місяця. Таким чином, не отримавши внески до 15.05.2015 року та до 15.06.2015 року, позивач з 16.06.2015 року (за умовами п.14.5 Додатку №2) набув право вимагати здійснення відповідачем одноразової дострокової сплати всіх несплачених внесків. Суд першої інстанції зазначив у рішенні від 30.07.2020 року, що саме з цього часу розпочався перебіг строку позовної давності, і надіславши поштою 24.06.2019 року до суду позовну заяву до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ТОВ "Авто Просто" заявило позовні вимоги поза межами позовної давності. З врахуванням вказаних обставин, а також того, що представник відповідача ОСОБА_1 у письмовому відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні просив застосувати наслідки спливу позовної давності, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову на підставі ч.4 статті 267 ЦК України - за спливом позовної давності.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що єдиною підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову суд першої інстанції зазначив пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду, але при цьому, суд встановив фактичну наявність заборгованості та підтвердив її розмір. При цьому, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, з необґрунтованих підстав відмовив у задоволенні позову в цілому, навіть щодо щомісячних внесків, строк сплати яких ще не настав, а має настати лише у майбутньому, оскільки останній платіж має бути сплачений у 2021 році. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки неможливо встановити пропуск строку позовної давності за внесками, строк оплати яких ще не настав. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції фактично позов по суті не розглянув, застосувавши положення щодо спливу строку позовної давності по зобов`язанням, які мають бути сплачені у майбутньому. Відповідно до статті 10 укладеної угоди, вона набуває юридичної сили з моменту її підписання сторонами, і діятиме до моменту, коли обидві сторони виконають усі зобов`язання, передбачені цією угодою. Доводи апеляційної скарги зазначають, що станом як на дату звернення до суду, так і до сьогоднішнього дня, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання виконав не в повному обсязі, і за даних обставин, укладена угода є діючою і на даний час, а тому застосування статті 267 ЦК України у даному випадку є неможливим, оскільки строк позовної давності не пропущено. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що звернення з позовом після несплати двох або більше внесків є правом, а не обов`язком Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто", і оскільки звернення до суду з позовом відбулось в межах строку дії угоди, то строк позовної давності у даному випадку не пропущено.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 30.07.2020 року про відмову у задоволенні вимог заявленого позову у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є необґрунтованим, та таким, що не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами укладеної між позивачем та ОСОБА_1 угоди визначено обов`язок ОСОБА_1 щодо повної сплати ціни автомобіля та послуг позивача шляхом здійснення 120 внесків щодо оплати послуг позивача в порядку та в розмірі, визначених умовами укладеної угоди №344920 від 19.04.2011 року та Додатків до неї (а.с.8-12).

Відповідно до ч.1 статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч.1 статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ч.1 статті 257 ЦК України).

Відповідно до ч.1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.5 статті 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідно до умов угоди №344920 від 19.04.2011 року, ОСОБА_1 зобов`язався оплатити повну вартість автомобіля, а також вартість наданих послуг, шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. Згідно з п.2.3 статті 2 Додатку №2 до угоди №344920 від 19.04.2011 року, учасник зобов`язаний повністю сплатити повні внески згідно з графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати повний внесок протягом перших 15 календарних днів місяця. ТОВ ''Авто Просто'' щомісяця надсилає рахунки на сплату за адресою, вказаною учасником в угоді. Неотримання рахунка на сплату за вказаною адресою не звільняє учасника від обов`язку вчасно сплачувати внески на банківський рахунок ТОВ ''Авто Просто''.

Оскільки умовами договору (графіком платежів) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок учасника оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих послуг частинами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами укладеної угоди №344920 від 19.04.2011 року, сплата чергового внеску повинна здійснюватись учасником протягом перших 15 календарних днів місяця, початок позовної давності для стягнення даних платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання учасником кожного із цих зобов`язань.

За даних обставин, аналізуючи умови угоди №344920 від 19.04.2011 року, необхідно зазначити, що у випадку неналежного виконання учасником зобов`язань за вказаною угодою, позовна давність за вимогами про стягнення внесків, сплата яких відповідно до умов даної угоди визначена періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. З положень норм статей: 261, 530, 631 ЦК України вбачається, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до приписів статті 1050 ЦК України, яка регламентує наслідки порушення договору, кредитор протягом всього часу, а саме, до закінчення строку виконання останнього зобов`язання вправі заявити вимоги про стягнення несплачених до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячних платежів в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.

Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, з необґрунтованих підстав відмовив у задоволенні позову в цілому, навіть щодо щомісячних внесків, строк сплати яких ще не настав, а має настати лише у майбутньому, оскільки останній платіж має бути сплачений у 2021 році. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що звернення з позовом після несплати двох або більше внесків є правом, а не обов`язком Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто", і оскільки звернення до суду з позовом відбулось в межах строку дії угоди, то строк позовної давності у даному випадку не пропущено.

З врахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги, що термін дії угоди №344920 від 19.04.2011 року - до 30.04.2021 року (а.с.48), з даним позовом до відповідачів позивач звернувся до суду першої інстанції у червні 2019 року (а.с.3-7), апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 30.07.2020 року про відмову у задоволенні вимог заявленого позову у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є необґрунтованим, та таким, що не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування рішення суду першої інстанції від 30.07.2020 року, та прийняття апеляційним судом постанови про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, оскільки позивачем не доведено наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" в сумі 44 553 грн. 39 коп., за угодою №344920 від 19.04.2011 року.

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.9-12), 19.04.2011 року між ТОВ "Авто Просто" та ОСОБА_1 було укладено угоду №344920, та підписано Додатки №1, №2 до неї, які є невід`ємними частинами даної угоди. Вказану угоду ОСОБА_1 було укладено з метою отримання автомобіля ВАЗ 21099 базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів Авто Так. Додатком №1 до угоди №344920 від 19.04.2011 року визначена ціна автомобіля - 62 130 грн. Відповідно до Додатку №3 від 29.06.2011 року до угоди №344920 від 19.04.2011 року (а.с.48), загальна сума грошових зобов`язань учасника станом на день підписання цього Додатку за угодою №344920 від 19.04.2011 року становить 92 699,77 грн. Як зазначено у вказаному Додатку №3 від 29.06.2011 року до угоди №344920 від 19.04.2011 року: ''2.На день підписання цього Додатку учасник сплатив 37 577,66 грн. 3.Сума заборгованості учасника станом на день підписання цього Додатку складає 55 122,11 грн. 5.Термін дії угоди до 30.04.2021року''.

Згідно наданих ОСОБА_1 суду квитанцій про сплату ним грошових коштів ТОВ ''Авто Просто'' (а.с.53-113), за період з 30.06.2011 року по 08.04.2015 року ОСОБА_1 на виконання укладеної із позивачем угоди №344920 від 19.04.2011 року сплатив 59 626,63 грн.

В обґрунтування наявності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" за угодою №344920 від 19.04.2011 року в сумі 44 553,39 грн., позивач посилається на ті обставини, що у квітні 2012 року ТОВ "Авто Просто" було повідомлено про припинення виробництва автомобілів ВАЗ 21099, і відповідно, ТОВ "Авто Просто" здійснило заміну автомобіля ВАЗ 21099 на автомобіль ЗАЗ Sens, на виконання п.9.1 ст.9 Додатку №2 до угоди №344920 від 19.04.2011 року. У позові ТОВ ''Авто Просто'' вказує, що 01.10.2018 року дистриб`ютор автомобілів ЗАЗ повідомив ТОВ "Авто Просто" про те, що наприкінці 2018 року та у першому кварталі 2019 року припиняється поставка автомобілів ЗАЗ Sens. За даних обставин, ТОВ "Авто Просто" здійснило заміну автомобіля ЗАЗ Sens на автомобіль ЗАЗ Lanos Cargo, на виконання п.9.1 ст.9 Додатку №2 до угоди №344920. Позивач вказує, що остання відома поточна ціна автомобіля ЗАЗ Sens в жовтні 2018 року становила 190 400 грн., а автомобіля ЗАЗ Lanos Cargo - 229 500 грн. Станом на дату підготовки даного позову, остання відома поточна ціна автомобіля ЗАЗ Lanos Cargo становила 295 400 грн. Позивач зазначає, що поточна ціна автомобіля ЗАЗ Sens, станом на квітень 2019 року, з урахуванням коефіцієнту зміни, становить: 229 500 грн. х 0,8296296 = 190 400 грн. Позивач стверджує, що заборгованість ОСОБА_1 за угодою, у грошовому еквіваленті, складає 44 552 грн. 39 коп., з яких: по сплаті Чистих внесків - 30 660,87 грн. (190 400 грн. х 16,1034%), по сплаті Внесків в оплату послуг - 13 891,52 грн. ((190 400 грн. х 0,38% + 20% ПДВ) х 16 внесків)).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 стверджує, що позивач декілька разів, самовільно, без відповідного повідомлення ОСОБА_1 , здійснив заміну автомобіля, застосувавши для обрахунку заборгованості ціну автомобіля вищого класу - ЗАЗ Sens, ніж автомобіль позивача. Вказана ціна є значно вищою, і застосована позивачем після сплати ОСОБА_1 всіх платежів за фактично отриманий ним автомобіль. ОСОБА_1 вказує, що ним за період з 19.04.2011 року по 08.04.2015 року на виконання укладеної із позивачем угоди було сплачено 97 203 грн. 63 коп., що є документально підтвердженим, згідно матеріалів справи, та свідчить про виконання ОСОБА_1 умов укладеної із позивачем угоди у повному обсязі. У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що при укладенні угоди із позивачем, відповідно до Додатку №3 до угоди №344920 від 19.04.2011 року, загальна сума грошових зобов`язань учасника на день підписання даного Додатку за угодою, становила 92 699 грн. 77 коп. На день підписання даного Додатку, учасник сплатив 37 577 грн. 66 коп., сума заборгованості учасника, станом на день підписання цього Додатку, складає 55 122 грн. 11 коп. (а.с.48). При цьому, ОСОБА_1 стверджує, що за період з 30.06.2011 року по 08.04.2015 року ним фактично було сплачено позивачу кошти в сумі 59 626 грн. 63 коп., тобто, переплата ОСОБА_1 по сплаті грошових коштів позивачу становить 4 504 грн. 52 коп.

Відповідно до п.3.1, п.3.2 статті 3 Додатку №2 до угоди №344920 (а.с.10-12), учасник має право за власним бажанням сплачувати авансові внески в будь-який момент дії графіка внесків. Розмір авансових внесків розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент оплати.

Згідно статті 8 угоди №344920 від 19.04.2011 року (а.с.8), угода може бути змінена лише за згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи відповідача ОСОБА_1 щодо виконання ним умов укладеної із позивачем угоди у повному обсязі, що є документально підтвердженим, відповідно до матеріалів справи. Позивачем не надано суду належних та достатніх доказів, у розумінні статей 77,80 ЦПК України, на спростування вказаних доводів відповідача ОСОБА_1 , а також на підтвердження наявності у відповідачів заборгованості за угодою №344920 від 19.04.2011 року в сумі 44 553 грн. 39 коп., та правомірності нарахування вказаної заборгованості, за обставин виконання ОСОБА_1 укладеної із позивачем угоди у повному обсязі. На підставі вищезазначеного, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ ''Авто Просто'' не доведені, і тому відсутні підстави для задоволення вимог позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно на користь позивача заборгованості за угодою №344920 від 19.04.2011 року в розмірі 44 553 грн. 39 коп.

Згідно положень ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" задовольнити частково, при цьому рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.07.2020 року змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу. А саме, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, з підстав відсутності у відповідачів заборгованості за угодою №344920 від 19.04.2011 року в розмірі 44 553 грн. 39 грн.

Керуючись статтями: 367, 369, 374; п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2020 року змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 14.05.2021 року.

Головуючий: Судді: