Справа № 496/3825/20
Провадження № 2/496/758/21
30 квітня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Буран В.М.,
секретаря - Стрілець Ж.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмету спору: орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували в громадянському шлюбі, в якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З лютого 2017 року по теперішній час, батько ОСОБА_2 не бачив сина, не приїзжав до нього та зовсім не цікавився його життям. Крім того, не допомагав матеріально, не займався вихованням, навчанням дитини, не виплачував аліменти. Враховуючи вищевикладене позивач звернулась до суду для вирішення питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дитини.
Позивач у судовому засіданні не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на останнє відоме місце реєстрації, про що свідчить повернуте на адресу суду почтове повідомлення з відміткою про невручення відправлення. Судом також здійснювався виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення на офіційному сайті Судової влади, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 18, 24, 30, 37).
Представник органу опіки та піклування Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області до суду не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без нього, позов визнає в повному обсязі (а.с. 36).
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , зареєстрованого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 492 (а.с. 6). В шлюбі не перебували.
Відповідно до рішення про доцільність позбавлення батьківських прав виконавчий комітет Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 . При цьому, в рішенні встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Мати приділяє належну увагу вихованню сина. Фактично ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківським обов`язків відносно свого малолітнього сина.(а.с. 7).
Згідно висновку органу опіки та піклування вбачається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).
Крім того, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 зазначено в протоколі №5 засідання опікунської ради при Великодальницькій сільській раді (а.с. 9-10)
До позовної заяви було додано характеристику на вихованця закладу дошкільної освіти ясла-садка «Золотий ключик» ОСОБА_3 , виданої завідувачем ДНЗ, ОСОБА_3 відвідує дитячий садок з грудня 2018 року. Мати завжди приводить дитину вчасно, не порушує режиму дня, приймає активну участь в житті групи. Батько за весь час відвідування дитиною дитячого садка, не з`являвся, не цікавився та не приймав участь у вихованні дитини ( а.с. 11).
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дітей.
Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України.
Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їхньому вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків.
У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Вищевикладені обставини свідчать, про байдуже ставлення відповідача до виховання своєї дитини, так як жодного з обов`язків які передбачені національним та міжнародним законодавством, а також моральним сімейними цінностями відповідач не виконує, зухвало нехтує та проявляє батьківську бездіяльність.
За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .
Статтею 169 СК України передбачено право батьків на поновлення у батьківських правах, тому відповідач не позбавлений цієї можливості, якщо змінить своє відношення до дитини, проявить турботу та піклування щодо сина.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 7, 150, 157, 164, 169 СК України, ст. ст. 81, 141, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ЗУ «Про охорону дитинства», суд, -
Позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

Суддя Буран В.М.