Справа № 404/4916/20
Номер провадження 2/404/1372/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
додаткове

27 травня 2021 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фейсер» (, вул. Добровольчих батальонів, 7/9, м. Київ) про зміну підстав звільнення, стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, втраченого прибутку та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2021 року в позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фейсер» про зміну підстав звільнення, стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, втраченого прибутку та моральної шкоди, відмовлено.

05 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Варакіної Н.Б. від 05.04.2021.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 травня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фейсер» про зміну підстав звільнення, стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, втраченого прибутку та моральної шкоди, повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме при ухваленні судового рішення суд першої інстанції не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

В судове засідання ОСОБА_1 та представник відповідача не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Не прибуття сторін, не перешкоджає розгляду питання, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У рішенні Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2021 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фейсер», в якому просив:

1.Змінити підставу звільнення на «ст. 39 за власним бажанням через порушення

роботодавцем законодавство про працю і умов трудового договору», встановити дату звільнення датою винесення судового рішення по справі та внести зміни до трудової книги ОСОБА_1 , згідно ст.235 КЗпП України;

2.Надати вихідну допомогу, згідно ст. 44 КЗпП України у розмірі тримісячного

середнього заробітку, що складає 8296,50 грн;

3.Нарахувати і виплатити оплату вимушеного прогулу у зв`язку з порушенням

роботодавцем умов трудового договору та незаконним звільненням ОСОБА_1 з дня звільнення по день прийняття рішення судом, що складає 14 241 грн;

4.Стягнути моральну шкоду у розмірі 8296,50 грн;

5.Зобов`язати відповідача відшкодувати у повному обсязі доходи, які позивач міг би

отримати у вигляді заробітної плати за час незаконного по дату прийняття рішення судом, що до кінця жовтня складе 13 827 грн.

Велика Палата Верховного Суду, постановою від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18) відмовилася відступити від правової позиції Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі №6-1121цс16 та зазначила, що заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

З норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

Позивачем не сплачений судовий збір під час подання позову до суду, тому з нього на користь Держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 363,20 грн ( за вимоги 2,3,4,5 по 840,80 грн).

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Держави судовий збір в розмірі 3 363,20 грн.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 27.05.2020.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда