Справа № 760/1471/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що він є власником 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 04 квітня 2003 року.

Іншими співвласниками цієї квартири на підставі свідоцтва про право власності від 04 квітня 2003 року є ОСОБА_4 (2/5 частини квартири), ОСОБА_5 (1/5 частина квартири) та ОСОБА_6 (1/5 частина квартири).

У спірній квартирі крім нього зареєстровані його дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 та син ОСОБА_3 (відповідач у справі).

Відповідач не проживає у квартирі, витрат по утриманню квартири не несе, його особистих речей в ній немає. У 2011 році останній переїхав з цієї квартири в окреме житло. Перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу не чиниться.

Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що він фактично не проживає в спірній квартирі більше 10 років та не бере участі в її утриманні, проте він вважає, що в особи має бути зареєстроване місце проживання, а тому заперечує проти заявлених позовних вимог (а.с. 73-75).

Треті особи у судове засідання не з`явились, подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 70-72).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 04 квітня 2003 року (а.с. 21).

Відповідно до договору дарування від 22 липня 2016 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Іншими співвласниками цієї квартири на підставі свідоцтва про право власності від 04 квітня 2003 року є ОСОБА_4 (2/5 частини квартири), ОСОБА_5 (1/5 частина квартири) та ОСОБА_6 (1/5 частина квартири).

У спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 22 січня 2021 року (а.с. 22).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Позивач посилається на те, що відповідач не проживає у квартирі, витрат по утриманню квартири не несе, його особистих речей в ній немає. У 2011 році останній переїхав з цієї квартири в окреме житло. Перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу не чиниться.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що він фактично не проживає в спірній квартирі більше 10 років та не бере участі в її утриманні, проте він вважає, що в особи має бути зареєстроване місце проживання, а тому заперечує проти заявлених позовних вимог.

Встановлено, що відповідачем не заперечується факт його не проживання у спірній квартирі понад один рік.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, стягненню з ОСОБА_3 на користь держави підлягає 908 гривень судового збору.

Керуючись ст. 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), треті особи: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) на користь держави 908 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 24 травня 2021 року.

Суддя: