У Х В А Л А

18 січня 2021 року

м. Київ

справа № 443/1476/15-ц

провадження № 61-13948св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Коротуна В. М., Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є., розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 вересня

2015 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та діда ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 29 вересня

2015 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду

від 17 серпня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 15/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

16 вересня 2020 року до Верховного Суду подано касаційні скарги

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 17 серпня 2020 року та витребувано справу із суду першої інстанції.

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 17 серпня 2020 року на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

Подане клопотання не може бути прийнято до розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, в тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (далі - АСДС), затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, електронний документ - це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. Електронний цифровий підпис використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Клопотання ОСОБА_1 подано в електронній формі, без використання електронного цифрового підпису, а тому відсутні підстави вважати, що такий документ оформлений відповідно до вимог чинного законодавства України.

Частиною четвертою статті 183 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 183 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 вересня

2015 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська