Справа № 462/3226/14-ц
УХВАЛА

24 березня 2021 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі :

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Аврамишиної Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу ОСОБА_1 на постанову та дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, -

В С Т А Н О В И В :

скаржник звернувся до суду із скаргою на дії та постанову державного виконавця, покликаючись на те, що Залізничним районним судом м. Львова від 05 грудня 2014 року видано виконавчий лист про стягнення з нього та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» 894170,27 грн. Постановою державного виконавця від 24 квітня 2015 року призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання. Однак, вважає таку постанову неправомірною, оскільки призначення експерта слід було провести шляхом визначення на конкурсних засадах. Однак, державним виконавцем був укладений договір із суб`єктом оціночної діяльності без визначення його на конкурсних засадах, що ставить під сумнів об`єктивність проведеної оцінки. Крім того, він звернувся до державного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження, оскільки 13 лютого 2015 року до суду подано заяву про перегляд заочного рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження, однак державним виконавцем не зупинено виконавче провадження. Просить визнати дії державного виконавця незаконними, зобов`язати зупинити виконавче провадження та скасувати постанову і визнати її неправомірною.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання скарги, що згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги, а тому суд вважає, що скаргу можна вирішити у їх відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах скарги, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 жовтня 2014 року стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк 76743,94 долари США, що еквівалентно 894170,27 грн. - заборгованості за кредитним договором №KF51658 від 20 серпня 2008 року.

24 квітня 2015 року державним виконавцем Заразка Є.І. винесено постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент подання скарги, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Окрім того, у відповідності до ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент подання скарги, для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час

здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

А також, згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», в редакції чинній на момент подання скарги, якщо законодавством передбачена обов`язковість проведення незалежної оцінки майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування виступають замовниками проведення такої оцінки майна шляхом укладання договорів з суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством.

Однак, норми ч. 2 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» на яку покликається скаржник, містять положення про проведення оцінки майна шляхом укладання договорів з суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах лише у випадку обов`язковості проведення незалежної оцінки майна, однак ст. 7 даного закону, у якій наведено вичерпний перелік випадків обов`язкового проведення оцінки не містять положення щодо примусового виконання рішення суду та оцінки нерухомого майна з метою примусового виконання рішення суду, жодних інших нормативно-правових актів, які передбачають обов`язкове проведення оцінки у даному випадку скаржником не наведено.

А також, суд вважає, що скаржником не наведено суду жодних доказів неправомірності оскаржуваної постанови, суд вважає, що дана постанова винесена державним виконавцем у межах його повноважень, з метою своєчасного вжиття заходів примусового виконання рішень у відповідності до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент подання скарги.

Окрім цього, скаржник покликається на необхідність зупинення виконавчого провадження, оскільки 13 лютого 2015 року до суду подано заяву про перегляд заочного рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження, однак на момент розгляду скарги дану заяву розглянуто 15 червня 2015 року судом та залишено без задоволення.

Крім того, норми ст. 37, 38 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент подання скарги, не містять положень про обов`язкове зупинення або право державного виконавця зупинити виконавче провадження внаслідок подання заяви про перегляд заочного рішення, а виконання рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження не зупинено судом.

Враховуючи вищевказане, на переконання суду, скаржником не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження аргументів, викладених у скарзі, а відтак суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову та дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду.

Суддя /підпис/ Ліуш А.І.

Копія вірна.

Суддя: Ліуш А.І.