У Х В А Л А

17.05.2021 Справа №607/17492/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

В С Т А Н О В И В:

Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 11 січня 2021 року винесено заочне рішення в цивільній справі №607/17492/20, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину задоволено частково. Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину заповіту ОСОБА_3 , посвідченого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Боберською О. А. 15 червня 2017 року за реєстром № 21497, а саме: позбавлено ОСОБА_1 права на спадкування за заповітом майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

16 березня 2021 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, у якій просила суд поновити стирок на подачу заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення від 11 січня 2021 року у справі №607/17492/20 і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з наданням їй можливості подати зустрічну позовну заяву. В обґрунтування заяви про перегляд судового рішення відповідачка вказала, що заочний розгляд справи відбувся в умовах відсутності належним чином оформленої та долученої до матеріалів справи ухвали про заочний розгляд справи. Питання про розгляд справи в порядку заочного провадження було вирішене у самому тексті рішення суду по суті справи, що не передбачене чинним законодавством. Щодо неявки в судове засідання, то ОСОБА_1 зазначила наступне. У запиті суду про реєстрацію місця проживання було перекручено персональні дані відповідачки, через що суду була надана відповідь про те, що така особа, як ОСОБА_1 не значиться. Жодних листів, повідомлень із суду за увесь період часу ОСОБА_1 не отримувала за винятком копії рішення суду, яке отримала рекомендованим листом. Вона телефонувала в поштове відділення № 8 м. Тернополя АТ «Укрпошта», цікавилась, чи не надходили листи, періодично приходила поштарка, але про листи нікому не було відомо. Причинами повернення листів були «Адресат відсутній за вказаною адресою» та «За закінченням терміну зберігання», однак у дати, вказані на листах, відповідачка перебувала за вказаною на конверті адресою, нікуди із цієї адреси не виписувалась та не виїжджала. Окрім цього, на всіх листах стоїть відмітка про повернення зі штампом поштового відділення № 3 м. Тернополя, яке обслуговує Новий Світ, 9 і в тому числі суд, а вул. Гребінки обслуговує зовсім інше поштове відділення зв`язку № 8 і на всіх листах про повернення зі вказанням відмітки про повернення мала би стояти відмітка відділення зв`язку № 8. Разом з тим жодного доказу того, що ОСОБА_1 відмовлялась отримувати листи при справі немає. Також в матеріалах справи є засоби зв`язку відповідачки, які надала сама позивачка, однак жодного повідомлення за номером телефону суд не надіслав. Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 була позбавлена можливості подати відзив на позовну заяву з незалежних від неї причин. Крім того, після ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 має намір подати зустрічну позовну заяву проти ОСОБА_2 , але в даний час не може цього зробити, оскільки існує рішення суду від 11 січня 2021 року, а подати зустрічну позовну заяву вона може лише в умовах скасування судового рішення від 11 січня 2021 року.

20 квітня 2021 року ОСОБА_2 подала до суду письмову думку щодо вимоги про перегляд заочного рішення суду, в якій вказала, що заяву відповідача про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення. Додатково зазначила, що з матеріалів справи №607/17492/20 вбачається, що судові повісткиповідомлення надсилалися ОСОБА_1 за адресою її проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 . Зазначену адресу фактичного проживання підтверджує і сама відповідачка у своїй заяві про перегляд заочного рішення. У заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 визнає, що в матеріалах справи є листи, надіслані на її адресу реєстрації/проживання, на яких 17 листопада 2020 року та 01 грудня 2020 року проставлені у поштовому повідомленні відмітки причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, в силу положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачка вважається такою, що отримала судові повістки. Крім того, ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення зазначила, що на всіх листах стоїть відмітка про повернення зі штампом поштового відділення № 3 м. Тернополя. Це твердження є хибним, оскільки на всіх листах на аркушах з відміткою про повернення стоїть штамп відділення зв`язку № 8. Те, що відповідачка вважає на штемпелі номером відділення означає номер печатки на відділенні, а номер відділення зазначено по колу штемпелю. Всі поштові відправлення, що є в матеріалах справи №607/17492/20 відстежуються на інтернетсайті Укрпошти https://track.ukrposhta.ua/trackingUA.htmI. ОСОБА_2 вважає, що відповідачка намагається ввести суд в оману щодо її необізнаності про розгляд даної справи. Так, ОСОБА_1 16 лютого 2021 року звернулася до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори із заявою з проханням відкласти видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки мала намір звернутися до суду для оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 січня 2021 року у справі №607/17492/20. Натомість, ОСОБА_2 рішення у даній справі надала до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори тільки 19 лютого 2021 року. У заяві про перегляд заочного рішення відповідачка не вказує коли і за яких обставин їй стало відомо про наявність рішення у справі №607/17492/20. У заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 не вказує жодного доказу, що має істотне значення для правильного вирішення справи. Зазначений в заяві намір ОСОБА_1 подати зустрічний позов, не є доказом, що має істотне значення для правильного вирішення справи, предметом якої є застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Заявниця-відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка, наявна у матеріалах справи.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заяву про перегляд заводного рішення слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №607/17492/20, ОСОБА_1 належно повідомлялася про день та час розгляду справи шляхом направлення їй судових повісток рекомендованим повідомленням за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання на 17 листопада 2020 року, 01 грудня 2020 року, 18 грудня 2020 року, які повернуті із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 21, 22, 32, 33, 44, 45); на 02 грудня 2020 року, 11 січня 2021 року, які повернуті із відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с. 30, 31, 46, 47).

Крім того, про день та час слухання справи відповідачка повідомлялася через офіційний веб-сайт судової влади України.

Щодо посилання відповідачки ОСОБА_1 на недостовірність відомостей, зазначених у запиті начальникові відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області, то що судом було повторно зроблено такий запит, відповідь на який було отримано судом 07 грудня 2020 року та в якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 03 травня 1984 року (а.с. 37).

Відтак, суд не вбачає поважних причин неявки відповідачки в судові засідання з розгляду справи №607/17492/20.

Щодо решти обґрунтувань заяви ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

За змістом частин 13 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу (ч. 1 ст. 194 ЦПК України).

Процесуальні норми не обмежують особу, яка має намір звернутися до суду за захистом свого порушеного чи невизнаного права з окремим позовом, фактом того, що взаємопов`язаний з таким позовом спір вже вирішено судом.

Таким чином, намір відповідачки звернутися із зустрічним позовом до ОСОБА_2 не може бути підставою для скасування заочного рішення.

Отже, головними умовами для скасування заочного рішення є поважність причини не з`явлення відповідача в судове засідання і докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення спору. Наявність одночасно цих двох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

Проте, відповідачкою не надано до суду доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 11 січня 2021 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Відповідачкою ОСОБА_1 не подано будьяких доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та є підставою для скасування заочного рішення.

Таким чином, судом не встановлено обставин, передбачених ст. 288 ЦПК України, які можуть слугувати підставою для скасування заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Частиною 4 статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення суду по справі №607/17492/20 .

Керуючись статтями 287, 288 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину залишити без задоволення.

Роз`яснити, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дня отримання копії ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21 травня 2021 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська