Справа № 159/889/21 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю.
Провадження № 22-ц/802/502/21 Категорія: 84 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

представника стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Голярчука Олександра Олексійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, за апеляційною скаргою стягувача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В

У лютому 2021 року державний виконавець Ковельського міськрайонного ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Голярчук О. О. звернувся в суд із зазначеним поданням.

Вказував на те, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження АСВП 52988769 щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості за кредитними зобов`язаннями за рішеннями судів на загальну суму 340042 грн 75 коп.

Під час вчинення виконавчих дій встановлено наявність у боржника незареєстрованого майна, на яке може бути звернуто стягнення. Зокрема ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи в одному з ним будинку на час його смерті, фактично прийняла у спадщину земельну ділянку площею 0.18 га., кадастровий номер :01:001:0301, яка розташована по АДРЕСА_1 та житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за вказаною вище адресою, загальною площею 174.6 кв.м.

Однак свідоцтво про право на спадщину не отримала, право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку не зареєструвала, що унеможливлює звернення стягнення на вказану нерухомість в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням без рішення суду.

З урахуванням викладеного, державний виконавець просив звернути стягнення на належне боржнику ОСОБА_2 майно: земельну ділянку площею 0.18 га., кадастровий номер :01:001:0301 та житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 174,6 кв.м., житловою площею 65,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке боржником не зареєстровано в установленому законом порядку, в рахунок погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року у задоволенні подання відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального права, стягувач АТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, у якій просив оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову, якою подання державного виконавця задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом було зроблено невірний висновок про те, що на нерухоме майно, вказане у поданні державного виконавця, вже було звернуто стягнення судом з тих же самих підстав і що у разі задоволення подання державного виконавця будуть порушені права стягувача АТ «Ощадбанк» як іпотекоджеателя цього майна.

У відзиві на апеляційну скаргу представник стягувача за зведеним виконавчим провадженням АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Мельник В. М., зазначила, що у вирішенні вказаного подання покладається на розсуд суду.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду вже було звернуто стягнення на вказане у поданні нерухоме майно, як на предмет іпотеки, яке є чинним на день розгляду справи судом, а тому повторне звернення стягнення на те саме майно, але в інший спосіб діючим законодавством не передбачено. Також суд вважав, що подання державного виконавця не підлягає до задоволення ще й тому, що у такому випадку будуть порушені права одного з кредиторів, який є іпотекодержателем.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Встановлено, що на виконанні в Ковельському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадження номер в АСВП 52988769 про стягнення коштів з ОСОБА_2 .

До складу вказаного зведеного виконавчого провадження входять виконавчі провадження:

- номер в АСВП 58742166 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 13 квітня 2018 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області у справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ Ощадбанк» судових витрат в сумі 1600 грн.;

- номер в АСВП 58518676 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки), виданої 20 грудня 2018 року ГУ ДФС у Волинській області про стягнення з ОСОБА_2 338 грн 76 коп. штрафу;

- номер в АСВП 52030508 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 11 серпня 2016 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області у справі про стягнення з ОСОБА_2 19840 грн 42 коп. боргу та 1378 грн. судових витрат на користь ПАТ КБ «Приватбанк»;

- номер в АСВП 51386742 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 06 червня 2016 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області у справі про стягнення з ОСОБА_2 33103 грн 48 коп. боргу на користь ПАТ «Акцент-банк»;

- номер в АСВП 51386672 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 06 червня 2016 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області у справі про стягнення з ОСОБА_2 331 грн 01 коп. судового збору на користь ПАТ «Акцент-банк»;

- номер в АСВП 48495665 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 04 лютого 2015 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області у справі про стягнення з ОСОБА_2 29529 грн 44 коп. заборгованості та 295 грн 29 коп. судового збору на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна»;

- номер в АСВП 47406167 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 18 березня 2015 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області у справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором про іпотечний кредит за невідновлювальною кредитною лінією № 728 від 29 травня 2008 року в розмірі 261142 грн 68 коп. та судового збору в сумі 2611 грн 42 коп.

На момент звернення державного виконавця до суду із вказаним поданням боржником ОСОБА_2 вищезазначені рішення суду не виконані. Залишок заборгованості, що підлягає стягненню по зведеному виконавчому провадженню становить 340042 грн 75 коп.

З відповіді Колодяженської сільської ради від 05 січня 2017 року № 11/3.24 слідує, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З даних погосподарських книг за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку не реєструвалось. Згідно відповіді Державної інспекції сільського господарства від 27 січня 2021 року за боржником не зареєстровано сільськогосподарської (будівельної) техніки.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 серпня 2016 року у ВП № 52030508 накладено арешт на все майно ОСОБА_2 в межах суми звернення стягнення 21218 грн 42 коп.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України від 14 грудня 2020 року на запит № 92392397 від 13 грудня 2020 року в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

З відповідей Державної фіскальної служби України, наданих державному виконавця, вбачається, що інформація щодо джерел отримання ОСОБА_2 доходів в ДРФО відсутня, а також відкритих рахунків за боржником не виявлено.

З відповіді Пенсійного фонду України № від 14 грудня 2020 року слідує, що боржник ОСОБА_2 перебуває на обліку в Ковельському об`єднаному управлінні ПФУ і розмір її пенсії становить 2394 грн 19 коп.

Земельна ділянка площею 0.18 га., кадастровий номер :01:001:0301, та житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами загальною площею 174.6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані на праві власності за ОСОБА_3 , що підтверджується інформаційними довідками від 21 січня 2021 року № 241360195, та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 січня 2021 року № НВ 021.

Крім того, з наявних в матеріалах справи письмових доказів встановлено, що власник вказаного вище нерухомого майна ОСОБА_3 , який являється чоловіком боржника ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . остання як спадкоємець першої черги за законом, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично прийняла спадщину, однак право власності на житловий будинок та земельну ділянку, у встановленому законом порядку, на себе не зареєструвала і до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно не зверталась.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначене конституційне положення відображено і у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (частина 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною 5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно з частиною 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

За змістом статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що обов`язковість судового рішення є однією з головних засад здійснення судочинства в Україні, а невиконання судових рішень є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Одним із способів виконання судового рішення передбаченим чинним законодавством, є звернення стягнення за рішенням суду на нерухоме майно, що належить боржнику, і право власності на яке ним не зареєстровано в установленому законом порядку, за поданням державного виконавця та за наявності відкритого виконавчого провадження щодо такого боржника.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Встановивши, що по відношенню до боржника ОСОБА_2 державним виконавцем Ковельського міськрайонного ВДВС проводяться виконавчі дії по виконанню рішень судів у зведеному виконавчому провадженні, у боржника відсутні кошти для задоволення вимог стягувачів, суд першої інстанції безпідставно і необґрунтовано, всупереч вимогам ст. 440 ЦПК України, відмовив державному виконавцю у задоволенні його подання про звернення стягнення на успадковане нерухоме майно боржника не зареєстроване нею в установленому законом порядку.

За таких обставин постановлена судом першої інстанції оскаржувана ухвала не може вважатись законною і обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення подання державного виконавця.

Оскільки обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції були встановлені повно, проте неправильно були застосовані норми матеріального права, то колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу стягувача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 лютого 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Подання головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Голярчука Олександра Олексійовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - задовольнити.

Звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_2 , яке прийнято нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: на земельну ділянку площею 0.18 га., кадастровий номер :01:001:0301, яка розташована по АДРЕСА_1 , та на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 174.6 кв.м. житловою площею 65,8 кв.м.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді