Провадження № 2/243/72/2021
УХВАЛА

про призначення експертизи

12 травня 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя - Дюміна Н.О.

за участю:

секретаря судового засідання - Прилуцької А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2019 року в провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

15 травня 2020 року в провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, яку було прийнято до провадження та об`єднано з первісною позовною заявою.

Ухвалою суду від 09 грудня 2020 року, за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 у справі було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану, в якому перебувала ОСОБА_4 30 травня 2019 року, чи могла вона усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Проведення даної експертизи було доручено КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янськ».

02 квітня 2021 року на адресу суду від завідуючого відділенням КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» надійшов лист про неможливість виконання посмертної судово психіатричної експертизи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просив доручити виконання вищевказаної експертизи КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради, яка розташована за адресою: 49115, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Бехтерева, буд. 1.

Раніше в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після якої залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті у 1998 році ОСОБА_4 залишила заповіт, в якому вказане спадкове майно заповіла онуку ОСОБА_3 . Після смерті бабусі ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, оскільки існує інший заповіт на ім`я ОСОБА_2 . ОСОБА_3 не мешкає у м. Слов`янську більше 10 років. За ОСОБА_4 доглядала сусідка ОСОБА_5 , якій інколи ОСОБА_6 переводив гроші для бабусі ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав на адресу суду заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутністю.

ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти призначення експертизи іншій установі.

Раніше у судовому засіданні, надала такі пояснення. ОСОБА_4 доводилася їй тіткою, була двоюрідною сестрою її батька, та її хрещеною. Коли у 1998 році вирішували хто буде доглядати за тіткою, всі відмовилися, оскільки у ОСОБА_6 була невістка ОСОБА_7 , онуки. Було вирішено, що ОСОБА_6 заповідає свою квартиру у Слов`янську на онука ОСОБА_3 , а невістка ОСОБА_7 забирає її у Санкт Петербург. Через деякий час ОСОБА_7 померла, забрати ОСОБА_6 в Санкт-Петербург не встигла. Камєнєв ОСОБА_8 тоді пообіцяв тоді своїй бабусі ОСОБА_9 забрати її до себе, коли вона цього потребуватиме. Однак він покинув бабусю, не висилав їй коштів, а навпаки, вона висилала кошти йому. Під час бойових дій у ОСОБА_10 виїжджала до Санкт-Петербургу та мала при собі 85 тисяч гривень. Вони думали, що ОСОБА_6 залишить бабусю у себе, а вони тут допоможуть продати їй квартиру. Через два тижні ОСОБА_6 повернулася. Пояснила, що її поселили на околиці Санкт-Петербургу у занедбаній квартирі, всі гроші вона віддала ОСОБА_6 , та повернулася без нічого. Не захотіла там бути сама: тут родичі, соціальна служба, доглядальниця з УСЗН. До ОСОБА_6 приходила помічниця ОСОБА_11 , готувала їсти, прибирала. Також до ОСОБА_6 приходила вона, її чоловік, батько та син.

19 травня 2019 року ОСОБА_6 впала вранці, сусідка ОСОБА_12 виявила ОСОБА_6 , що лежала на підлозі, однак не викликала «швидку допомогу». Кісточка зателефонувала їй о 16 годині, вони з чоловіком та сином приїхали та одразу викликали «швидку допомогу». Вона зателефонувала ОСОБА_6 , повідомила про травму бабусі, на що він повідомив, що не приїде. Коли вже ОСОБА_6 перебувала в лікарні вона знову зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що бабуся хоче на неї переписати заповіт, оскільки він до бабусі не приїхав. Також вона надала ОСОБА_6 номер телефону нотаріуса, щоб він відмовився від спадщини. ОСОБА_6 телефонував нотаріусу та повідомив, що він не заперечує проти складання заповіту на ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_6 складала заповіт вона була при свідомості, розмовляла, вживала їжу, лікар, який приїзжав до ОСОБА_6 це бачив. Вона сама займалася організацією поховання ОСОБА_6 , без допомоги ОСОБА_3 . Через два тижні після поховання ОСОБА_6 приїхала невідома їй жінка, яка представилася ОСОБА_14 , та почала вимагати в неї документи. Вона викликала поліцію.

До 19 травня 2019 року ОСОБА_6 самостійно пересувалася квартирою, в магазин ходили соціальні працівники. Доглядальниця була, якій вони платили по 100 грн в день з 2010 року, а коли ОСОБА_6 впала та їй потрібно було міняти памперси платили по 200 грн. Заповіт раніше не оформлювала ОСОБА_6 на неї, оскільки вона сама ( ОСОБА_13 ) цього не хотіла, сподівалася, що приїде онук ОСОБА_6 та буде доглядати за бабусею. Вже коли ОСОБА_6 була в лікарні, тоді вона почала наполягати на складанні заповіту на її користь ( ОСОБА_13 ). Заповіт був прочитаний вголос. ОСОБА_15 , яка зазначена в заповіті це медичний працівник, яка робила ОСОБА_6 уколи. Інші свідки записані в заповіті її знайомі. Коли приходив лікар ОСОБА_16 , він робив записи у картку зі слів доглядальниці. ОСОБА_6 , під час його відвідин, була під дією сильних обезболюючих засобів, він навіть не міг виміряти тиск ОСОБА_6 .

Представник відповідача ОСОБА_17 , яка була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи до судового засідання не з`явилася, раніше в судовому засіданні не заперечувала проти призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є пенсіонером та мешкає у АДРЕСА_2 . З грудня 1980 року вони з ОСОБА_4 були сусідами, у них спільний тамбур. 18 травня 2019 року ОСОБА_4 стало погано, вона її покликала, двері квартири ОСОБА_6 були відкриті. Зайшовши в квартиру, вона побачила, що ОСОБА_4 лежить на підлозі у сечі, сказала що впала, попросила води. Це було близько дев`ятої години. Швидку одразу не викликали, оскільки ОСОБА_6 відмовлялася, попросила їсти, заборонила її піднімати. Вона покормила її на підлозі. Цього разу ОСОБА_6 впала в четвертий раз. ОСОБА_6 мешкала сама, ніхто її не доглядав. У них були дружні відносини, оскільки ОСОБА_6 доглядала за її дитиною, коли та була мала, тому їсти вона готувала їй інколи, купляла продукти. ОСОБА_6 сама собі готувала та за собою прибирала. В останні 20 років ОСОБА_6 відвідував соціальний робітник у понеділок, середу та п`ятницю. Їй відомо, що у ОСОБА_6 є онук ОСОБА_8 , який мешкає у Санкт Петербурзі, Російської Федерації. ОСОБА_18 їй знайома, відносин ніяких вона з нею не має. Також їй відомо, що у ОСОБА_6 був двоюрідний брат ОСОБА_19 , інколи приходив до неї в гості. У 2014 році через організацію «Червоний хрест» ОСОБА_6 було доставлено до Санкт Петербургу до онука ОСОБА_8 . Повернулася назад вона у вересні 2014 року, приймали її в гостях добре, залишитися мешкати там вона не хотіла. З 1988 року по 2011 рік ОСОБА_6 щорічно їздила у гості до першої невістки ОСОБА_7 у Санкт Петербург. Камєнєва мала високий тиск та хворі ноги. 19 травня 2019 року, коли ОСОБА_6 впала в квартирі, вона зателефонувала ОСОБА_20 , оскільки її номер був записаний на папірці у ОСОБА_6 . До цього вона ОСОБА_21 ніколи не бачила у ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_21 приїхала, разом з сином. ОСОБА_21 вже ОСОБА_6 доправляла до лікарні. В лікарні, 30 травня лікар сказав, щоб ОСОБА_6 забирали додому, щоб вона не «псувала показники». В лікарні вона відвідувала ОСОБА_6 кожного дня. ОСОБА_21 також відвідувала хвору. 30 травня її зусиллями ОСОБА_6 було доставлено додому. Після повернення додому ОСОБА_6 не розмовляла, тільки водила очами, вода виливалася з роту, нікого не впізнавала. Про існування заповіту ОСОБА_6 на онука ОСОБА_8 їй відомо. У 2013 році, коли приїзжав ОСОБА_8 вони разом сиділи і розмовляли про плани на квартиру після смерті ОСОБА_6 . 19 травня вони з ОСОБА_21 прибирали у квартирі ОСОБА_22 , знайшли гроші 3400 грн та 7000. 400 грн ОСОБА_21 віддала їй на погашення комунальних платежів, інші забрала на ліки, памперси та похорони. Також в процесі прибирання знайшли документи на квартиру та заповіт разом в папці, після чого ОСОБА_21 їх забрала. Також їй відомо, що 30 травня, коли ОСОБА_6 привезли з лікарні прийшли дві жінки та чоловік, вона також була присутня в квартирі ОСОБА_6 . Потім прийшла третя жінка, сказала що вона нотаріус, на її запитання, що вони тут будуть робити, її попросили вийти з квартири.

З 27 травня ОСОБА_6 знаходилася у вкрай важкому стані, не розмовляла, лікар, який її супроводжував сказав, що вона «овоч». Коли ОСОБА_6 лежала в лікарні ОСОБА_13 сказала, що «панькатися» з нею не буде, та здасть її у будинок престарілих, на що вона запропонувала найняти доглядальницю, або доглядати за ОСОБА_6 вдвох почергово. Після чого, коли ОСОБА_6 привезли додому, ОСОБА_13 найняла доглядальницю, яка пропрацювала приблизно дні три чотири. В той день як ОСОБА_6 впала, вона одразу зателефонувала онуку ОСОБА_8 , та повідомила про події, що сталися, на що останній повідомив, що не може зараз приїхати. Номер ОСОБА_8 у неї був, оскільки ОСОБА_6 телефонувала онуку з її номера по вайберу, приблизно раз чи два на місяць. У її присутності ОСОБА_13 телефонувала ОСОБА_8 та пропонувала продати квартиру ОСОБА_6 та гроші поділити навпіл. На запитання ОСОБА_17 пояснила, що доглядали за ОСОБА_6 вона, разом з сусідами. Прала речі вона, купували їжу вона та інші сусіди. Ще приходив соціальний робітник. В спілкуванні, до травми бедра, ОСОБА_6 була ерудованою, вела змістовні розмови.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що він є колишнім дільничним лікарем амбулаторії № 3 Центру клінічної медико санітарної допомоги, працював по 03 лютого 2020 року, його пацієнткою була ОСОБА_24 , йому відомо що у неї стався інсульт, вона перебувала в неврологічному відділенні. Вона мешкала по АДРЕСА_3 після виписки додому його викликала на наступний день сусідка ОСОБА_12 . Стан ОСОБА_6 був важкий, поводилася неадекватно, на його прохання не реагувала, він не зміг своїм тонометром виміряти їй тиск, після чого ОСОБА_12 надала свій «браслет здоров`я», який вимірює тиск на зап`ясті, та той зміг виміряти дуже низький тиск. ОСОБА_6 не розуміла хто він такий, на вимогу поміряти тиск не відповідала. Дільничним лікарем ОСОБА_6 він був на протязі восьми років, тому вона добре його знала, мінімум 2-3 рази на рік він її відвідував. У день відвідування вона його не впізнала, говорила незв`язні слова та не розуміла що відбувається навколо неї. Мислення в неї було відсутнє, вона тільки стогнала. Незв`язні слова від неї він чув лише у перший день відвідування після лікарні, далі взагалі ніякої мови не було. Їсти та пити вона просити не могла, ніяких розпоряджень не могла давати, її взагалі ніхто не міг зрозуміти ні він, ні сусідка ОСОБА_12 . ОСОБА_6 було 92 чи 93 роки, лікувалась вона самостійно, в стаціонар не хотіла. Кожного разу після відвідин ОСОБА_6 він заповнював її амбулаторну картку. ОСОБА_2 він не знає, знає лише що у ОСОБА_6 у ОСОБА_25 є онук. Також надав пояснення, що кожного разу після відвідування ОСОБА_6 він робив записи у її медичній картці.

Також ним було зачитано виписку з медичної картки амбулаторної хворої ОСОБА_6 та медичну картку стаціонарного хворого № 352 ОСОБА_4 .

Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 : 30 травня 2019 року наявний запис, що він прибув на виклик племінниці ОСОБА_6 , хвора ОСОБА_6 була виписана з травматологічного відділення. Зі слів родички 19 травня ОСОБА_6 впала у квартирі та отримала травму правого стегна. У лікарні було встановлено діагноз перелом правої шийки тазобедренної кістки. Під час обстеження у ОСОБА_6 було виявлено гостре порушення мозкового кровообігу. В травматологічному відділенні хвора перебувала з 19 травня по 30 травня, загальний стан хворої важкий, вона стогне, на питання відповідає з сильною дизартрією (говорить слова ламано з переривами), їжу не приймає. Невролгічний статус виражена мозкова слабкість у правій руці та нозі. У легенях везикулярне дихання, хрипів немає. У серці тони глухі, ритмічні. Пульс слабкого тиску та напруги. Гостре порушення мозкового кровообігу в області середньої мозкової артерії з правостороннім геміпорезом (тобто права сторона в неї не працювала). Потребує постійного стороннього догляду. Рекомендоване лікування в травматологічному відділенні майже не приймала.

Щоденник 03.06 стан хворої важкий. При зверненні користується кивками, ліки та їжу практично не приймає (вказані обставини встановлені зі слів доглядальниці). До продуктивного контакту недоступна, в легенях везикулярне дихання, хрипів немає, в серці тони глухі. Пульс слабкого напруження, ниткоподібний. Живіт безболісний. Діагноз гостре порушення мозкового кровообігу з правостороннім геміпарезом правої верхньої та нижньої кінцівки, дизартрія. Потрібен сторонній догляд.

Останній запис у картці зроблений 7 червня, тиск він зміг виміряти тільки за допомогою «браслету здоров`я» - 127/74, пульс 76.

Щоденник 07.06 - загальний стан хворої вкрай важкий, зі слів сусідки при спробі повернути, щоб протерти пролежні хвора стогне. На обличчі «маска ОСОБА_26 ». На прохання не відповідає, різко ослаблене везикулярне дихання, в серці тони глухі, ритмічні, пульс слабкий нитковидний. Живіт безболісний. Сечовипускання та каловідведення в памперс. Діагноз гостре порушення мозкового кровообігу з правостороннім геміпарезом правої верхньої та нижньої кінцівки, дизартрія.

Він відвідував ОСОБА_6 бо її стан був важкий, без виклику. Смерть ОСОБА_6 констатував не він. Також пояснив, що коли приходив відвідувати хвору в квартирі була «білокура» жінка. На запитання ОСОБА_17 якого профілю лікар має встановлювати діагноз хворому відносно стану його мозку відповів, що його може встановити дільничний лікар або невропатолог. З виписного епікризу зі стаціонару вбачається, що ОСОБА_6 встановлено повний діагноз: «Церебральна недостатність 3 ступеню, декомпенсація, гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу в басейні лівої спинномозкової артерії з помірним лівостороннім глікорезом. Ішеміна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, ізольована систолічна артеріальна гіпертензія. Цукровий діабет тип другий». Запис щодо необхідності після виписки з лікарні хворій відвідати психіатра відсутній. Після виписки з лікарні хворої, він не знаходив за потрібне їй відвідувати психіатра, оскільки вона була не здатна на це. Соматично була дуже хворою, та не потребувала відвідування лікаря психіатра. Вважає, що у написаній ним виписці немає формулювань, висловів, роблячи які він вийшов за межі своєї компетенції чи знань. Він має досвід роботи лікарем з 1968 року, має І категорію.

Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні пояснила, що вона була знайома з ОСОБА_6 , оскільки та була найближчою подругою її матері. Вона відвідувала ОСОБА_6 приблизно раз на квартал. З ОСОБА_13 вона познайомилася, десь за 4 дні до смерті ОСОБА_6 , коли остання не відповідала на дзвінки її матері, тоді вона, за дорученням матері пішла відвідувати ОСОБА_6 . Вже від ОСОБА_13 вона дізналася про те, що сталося з ОСОБА_6 , та що вона перебуває у лікарні. Їй відомо, зі слів матері, що ОСОБА_13 не підтримувала стосунки з ОСОБА_6 , не відвідувала її. Їй відомо, з розповідей матері, що у ОСОБА_6 були онуки: ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , які мешкали у Санкт Петербурзі, також їй відомо, що ОСОБА_6 їздила до них у гості. У м. Слов`янську у ОСОБА_6 був двоюрідний чи рідний брат, він приходив до неї дуже рідко. Про племінницю матір казала, що ОСОБА_6 «терпіти її не може» та вони не спілкувалися ніколи. Вона відвідувала ОСОБА_6 у лікарні, там вона з нею ще поговорила. Під час розмови ОСОБА_6 навіть почала їсти принесену нею передачку. Через декілька днів ОСОБА_6 виписали. Після виписки вона приходила до ОСОБА_6 додому. Стан ОСОБА_6 був безпорадий вона могла на питання кивнути головою, сказати одне слово, була «як овоч». Один раз вона бачила лікаря, який відвідував ОСОБА_6 . Додому до ОСОБА_6 вона приходила два або три рази. Коли вона приходила ОСОБА_28 попросила її прийти завтра, бо завтра буде юрист, щоб писати заповіт. Коли вона прийшла наступного дня у квартирі була ОСОБА_21 та ще якісь дві незнайомі їй жінки. Коли прийшов юрист ОСОБА_21 сказала, що вони тут не потрібні та попросила піти. Стан ОСОБА_6 був ніякий очі були відкриті, по очам неможливо було зрозуміти чи впізнає вона її. В такому стані вона не могла твердо висказати своє волевиявлення.

Свідок ОСОБА_29 пояснила, що у 2019 році вона залишилася без роботи, та ОСОБА_13 , з якою вони давні подруги, запропонувала їй підробити доглядальницею за бабусею, яка мешкає по АДРЕСА_4 . Вона доглядала за ОСОБА_6 коли ту привезли з лікарні з 08 години ранку до 15-й години, далі її підмінювала ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_6 привезли з лікарні, при свідомості приблизно три чотири дні. ОСОБА_6 просила їсти, просила пити. При зміні памперсу кричала, що їй боляче, обзивалася. Розповідала, що був у неї лікар, що вона залишилася незадоволена його візитом. ОСОБА_6 говорила добре, хитала головою. Вважає, що ОСОБА_6 міркувала нормально, була в курсі, що був нотаріус від ОСОБА_30 . В день складення заповіту ОСОБА_6 була свідомою. Як до ОСОБА_6 приїжджав лікар вона бачила лише один раз, він сидів збоку від неї та розповідав, щось незв`язне.

Свідок ОСОБА_31 пояснив, що ОСОБА_6 доводилася йому бабусею. 19 травня 2019 року йому зателефонувала матір ОСОБА_18 та повідомила, що ОСОБА_6 погано. Це був його день народження, десь о 15-30 годині. Він бачив ОСОБА_6 у лікарні та після виписки. ОСОБА_6 говорила, що все хоче заповісти його матері, ще до травми стегна Останній раз бачив ОСОБА_6 десь за тиждень до її смерті. Тоді вони з ОСОБА_6 нормально поспілкувалися, вона ще сказала взяти фото. Коли приїхав нотаріус він присутній не був. ОСОБА_6 могла вести діалог, який відповідав її віку.

Свідок ОСОБА_32 пояснив, що ОСОБА_13 це дружина його брата. Йому відомо, що у ОСОБА_13 є бабуся, до якої ОСОБА_13 з родиною періодично ходила у гості. Крім них, бабусю ніхто не відвідував. Він возив ОСОБА_13 в лікарню до бабусі, бачив, що остання була в свідомості. З бабусею про квартиру вони не говорили. В той день, як привезли бабусю лікарні він її не бачив. Кілька разів, коли ОСОБА_13 з родиною ходила годувати бабусю, він також ходив з ними, бачив як бабуся їсть.

Свідок ОСОБА_33 пояснила, що вона працює медсестрею у пологовому будинку, коли ОСОБА_6 привезли з лікарні, остання була під дією обезболюючих, говорила, що болить. Її запросила ОСОБА_13 , вона була у ОСОБА_6 в день приїзду з лікарні та коли приїзжав нотаріус. Нотаріус поговорила з бабусею, пояснила, що буде складати заповіт, вона його підписувала. ОСОБА_6 сама не підписувала заповіт, оскільки була слабкою та говорила тільки ОСОБА_13 так, ні, подай, буду. Також пояснила, що до ОСОБА_6 заходив дільничний лікар, заглянув у кімнату де лежала ОСОБА_6 та вийшов на кухню. Вона вголос читала заповіт, що таке «маска Гіпократа» їй не відомо.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін по справі, суд вважає за доцільне призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 п.2 ст. 145 ЦПК України, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи, то призначення експертизи є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін.

Окрім того, відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який би давав підстави припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто, експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експертну установу самостійно.

Суд вважає, що для вирішення питання про психічний стан ОСОБА_4 , з урахуванням обставин по справі та наданих пояснень свідків, потрібні спеціальні знання в області медицини, тому у справі потрібно призначити посмертну судово-психіатричну експертизу.

Враховуючи, що експертизи мають призначатися відповідно до зони, яка обслуговується певною експертною установою (підрозділом), суд вважає за доцільне проведення експертизи доручити експертам Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи необхідний значний проміжок часу, тому на час проведення експертизи провадження по справі слід зупинити.

Керуючись ст ст. 103-105, 252, 258, 259-261, 353-354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи - задовольнити.

Призначити у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1.Чи страждала будь-якими психічними захворюваннями померла ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо страждала то з якого часу?

2. Чи могла ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом розуміти, усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними на момент вчинення правочину складання заповіту 30 травня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О.

Проведення експертизи доручити експертам Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, попередивши їх про кримінальну відповідальність передбачену ст. ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 2/243/733/2020 та медичну документацію відносно хворої, а саме: медичну картку стаціонарного хворого № 352 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , медичну картку амбулаторного хворого КНП СМР «ЦПМСД м. Слов`янська» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оплату експертизи покласти на позивача ОСОБА_3 , роз`яснивши йому положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування зупинити на час проведення судової експертизи.

На ухвалу про призначення експертизи в частині зупинення провадження може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О.Дюміна