УХВАЛА

14 червня 2021 року м. Кропивницький

справа № 398/3123/20

провадження № 22-ц/4809/950/21

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М. (суддя- доповідач), розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2021 року позов задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2018 року по 31 грудня 2019 року включно у розмірі 31 097,45 грн; здійснено розподіл судових витрат.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 31 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху; запропоновано скаржнику у встановлений строк подати до суду належні докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, а також докази сплати судового збору у сумі 1261,20 грн.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали апеляційного суду від 31 травня 2021 року скаржником отримано 05 червня 2021 року.

09 червня 2021 року, тобто у межах встановленого апеляційним судом строку для усунення недоліків апеляційної скарги, представником скаржника подано до суду заяву на виконання вимог ухвали від 31 травня 2021 року, до якої додано належним чином оформлений ордер на надання правової допомоги адвокатомта копію посвідчення ОСОБА_1 від 11 грудня 1996 року серія НОМЕР_1 , пред`явник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. У заяві зазначено, що оскільки скаржник є учасником бойових дій, докази на підтвердження чого надані, він звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Однак, апеляційний суд з такими доводами погодитись не може, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у ст. 12 цього Закону. Частина 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону «Про сплату судовий збір» у сукупності зі ст.12, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Таким чином, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

При цьому, апеляційним судом враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує особі звільнення від сплати судового збору з усіх спорів.

Предметом позову у даній справі є стягнення зі скаржника пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки, стягнутих з ОСОБА_1 на підставі відповідного судового рішення. Таким чином, спір у даній справі жодним чином не стосується порядку та обсягу соціальних гарантій скаржника як учасника бойових дій, а отже, у цій справі від сплати судового збору він не звільнений.

Оскільки доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 до суду не надано, вимоги ухвали апеляційного суду від 31 травня 2021 року скаржником виконані лише частково.

Разом з тим, враховуючи намір скаржникареалізувати своє процесуальне право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі, є доцільним продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 127, 260, 261, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_1 строк на виконання вимог ухвали Кропивницького апеляційного суду від 31 травня 2021 року на десять днів з дня отримання копії зазначеної ухвали.

У межах встановленого строку ОСОБА_1 надати до апеляційного суду:

- докази сплати судового збору у сумі 1261,20 грн за реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Кропивницького апеляційного суду, або навести інші визначені законом підстави звільнення від сплати судового збору.

У випадку невиконання у встановлений апеляційним судом строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л. М. Дьомич