Справа № 487/7553/19
Провадження № 2-п/487/15/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2021 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Щербини С.В., за участю: секретаря судового засідання Гузан Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.03.2020 року по цивільній справі №487/7553/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.03.2020 року по цивільній справі №487/7553/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що вона не була належним чином повідомлена про час та дату судового засідання, в якому судом було ухвалено заочне рішення по справі. Наголосила на тому, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного надання їй 8000 доларів США. При цьому, в договорі позики наявні розбіжності щодо визначення суми позики: сума еквіваленту позики вказана 2144055,16 грн. не відповідає сумі вказаній словами, при цьому перерахунок за курсом НБУ, вказаним у договорі позики за курсом встановленим в договорі позики (26,805516) дорівнює сумі 214444,13 грн. Не заперечувала щодо факту підписання нею договору позики, заперечувала проти фактичного одержання нею грошових коштів за даним договором. Окремо повідомила, що її не було ознайомлено з умовами договору купівлі-продажу права вимоги від 04.09.2019 року. Про даний договір їй стало відомо 17 лютого 2021 року, підчас ознайомлення з матеріалами справи. За такого, відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, в зв`язку з неналежним повідомленням її про зміну кредитора, вона вважається такою, що належним чином виконала зобов`язання. З огляду на одержання нею копії рішення 17 лютого 2021 року просила про поновлення пропущеного нею строку подачі заяви про перегляд заяви про перегляд заочного рішення.

19.04.2021 року представник ОСОБА_2 надав до канцелярії суду заперечення проти задоволення заяви. Якими наголосив на тому, що виконавчий лист по справі №487/7553/19 було пред`явлено до виконання 26 червня 2020 року. В межах даного виконавчого провадження приватним виконавцем було надано ОСОБА_1 можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, що свідчить про те, що відповідачу було відомо про наявність судового рішення з 2020 року. Вважає, що дані підстави свідчать про відсутність поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку. Окремо зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу, який має істотне значення. Посилання на розбіжності цифрового та письмового визначення суми не є підставою для скасування заочного рішення по справі, а по своїй суті є арифметичною помилкою. Твердження відповідача про відсутність передачі їй грошових коштів за договором позики, спростовуються підписом ОСОБА_1 у даному договорі, який засвідчує факт передачі їй грошових коштів відповідно до п. 3.1 Договору. Факт підписання спірного договору відповідачем було підтверджено у самій заяві про перегляд заочного рішення. Оремо зазначив, що неповідомлення боржника про заміну кредитору має негативні наслідки лише для нового кредитора (позивача) у справі, які полягають в тому, що виконання договору могло бути здійснено боржником (відповідачем по справі) на корись первісного кредитора ( ОСОБА_3 ). Доказів виконання зобов`язання на користь ОСОБА_3 відповідачем не надано.

20 травня 2021 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 надав до канцелярії суду заяву про доручення до матеріалів справи копій поштових реєстрів та конвертів на підтвердження здійснення приватним виконавцем відправки на адресу ОСОБА_1 .

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 в судовому засіданні по справі яке відбулося 12.05.2021 року заяву про перегляд заочного рішення підтримав, наполягав на її задоволенні. В судове засідання призначене на 21.05.2021 року не з`явився, надав до суду заяву про відкладення розгляду в зв`язку з його перебуванням у відрядженні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні по справі яке відбулося 12.05.2021 року вимоги заяви підтримала, просила про її задоволення. Повідомила суду, що з заочним рішенням суду вона була ознайомлена 22.10.2020 року. В призначене судове засідання на 21.05.2021 не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд заяви за його відсутності. В задоволенні заяви просив відмовити з посиланням на надані ним письмові заперечення.

З огляду на те, що сторонами неодноразово заявлялися клопотання про відкладення слухання справи, що є зловживанням процесуальним правом на відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе розгляду заяву у відповідності до положень ч. 1 ст. 287 ЦПК України, за відсутності належним чином повідомлених сторін.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, копію заочного рішення відповідач отримала 17.02.2021 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка (арк. справи 61), а заяву про перегляд заочного рішення відповідачем було подано до суду 22.02.2021 року. З огляду на викладене, відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України, клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані відповідачем ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.03.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за Договором позики від 01.03.2018 року у розмірі 214455,16 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачену суму судового збору у розмірі 2144,56 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 6400 грн.

Судом встановлено, що в матеріалах справи, наявні поштові відправлення на судові засідання призначені на 27.02.2020 року та 10.03.2020 року. Проте, матеріалами цивільної справи встановлено, що ОСОБА_1 не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в суді, оскільки поштові конверти із судовими повістками поверталися до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Однак, відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В противагу цьому, відповідачем ОСОБА_1 до заяви про перегляд заочного рішення не додано жодних доказів, на які вона посилається та які мають істотне значення для вирішення справи.

Положення ст. 288 ЦПК України - як підставу для скасування заочного рішення, визначають наявність одночасної сукупності двох підстав - якщо буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

З урахуванням встановленого, приймаючи до уваги, що у заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на докази, які мають істотне значення по справі, а отже відсутня обов`язкова сукупність підстав для скасування заочного рішення, суд приходить до переконання, що у задоволені заяви представника відповідача про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

У задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.03.2020 року по цивільній справі №487/7553/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (ухвали) про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Щербина