Провадження № 2/234/1686/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Чернобай А.О.

секретар судового засідання Геращенко С.М.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 234/17017/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, який мотивовано тим, що 23.10.2020 року приблизно о 15 год. 15 хв. відповідач ОСОБА_2 , який керував вантажним автомобілем ЗІЛ-138, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив порушення ПДР України в результаті чого зіткнувся з задньою частиною автомобіля позивача Hyundai Sonata 2.0s5MT (NF), реєстраційний номер НОМЕР_2 , та заподіяв автомобілю позивача механічні пошкодження.

Разом із представником ПСТ «СК «Євроінс України», з яким у ОСОБА_2 укладений договір № АР/0887377 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вони оглянули автомобіль позивача та досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування матеріального збитку, який за вирахуванням франшизи у сумі 2 600 грн., складає 37 500 грн.

Згідно висновку експерта вартість відновлювального ремонту без 20% надбавки складає 75 934,53 грн.

У зв`язку з тим, що страхова компанія виплатила позивачу 37 500 грн., розмір матеріального збитку становить 46 716,13 грн., який складається з різниці у сумі 38 434,53 грн.; франшизи у розмірі 2 600 грн.; послуг адвоката у сумі 2 500 грн.; послуг експерта у сумі 1 500 грн, та судового збору у розмірі 1 681, 60 грн.

Крім того, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу моральну шкоду, яку позивач оцінює у 5000 грн. В результаті дорожньо - транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль позивача, що відобразилося на благополуччі сім`ї позивача. В результаті проведення ремонтно - відновлювальних робіт за зайняті під проценти гроші, позивач та його дружина позбулися належного достатку, що доставляє їм моральні страждання.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 46 716,13 грн., яка складається з різниці у сумі 38 434,53 грн.; франшизи у розмірі 2 600 грн.; послуг адвоката у сумі 2 500 грн.; послуг експерта у сумі 1 500 грн, та судового збору у розмірі 1 681, 60 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 5000 грн.

12.01.2021 року по справі відкрите провадження та справа призначена в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні, додатково пояснивши, що він дійсно підписував європротокол. Автомобіль він відремонтував за власні кошти, витратив на ремонт автомобіля 2 000 доларів США, які взяв у борг, квитанцій щодо ремонту автомобіля у нього не має.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі франшизи у сумі 2 600 грн., в іншій частині позовні вимоги не визнав. Після ДТП позивач та відповідач домовилися та спільно підписали повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду (Європротокол). В даному випадку протокол по ст. 124 КУпАП працівниками поліції не складався. У разі оформлення документів про дорожньо - транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом - це 50 000 грн. Страхова компанія в даних межах виплатила страхове відшкодування. Доказів щодо відновлення транспортного засобу позивачем не надано. Крім того, згідно наданого позивачем висновку експерта вбачається, що ринкова вартість автомобіля позивача становить 141 098,03 грн., а вартість матеріального збитку становить 41 254,33 грн. Страхова компанія сплатила позивачу 37 500 грн. Тому позовні вимоги визнають частково у розмірі франшизи.

Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що згідно повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду від 23.10.2020 року 30.12.2018 за участю відповідачаОСОБА_2 , який керував вантажним автомобілем ЗІЛ-138, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася ДТП з автомобілемпозивача Hyundai Sonata 2.0s5MT (NF), реєстраційний номер НОМЕР_2 , винуватцем якої є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 23.10.2020, та згідно якого відповідач визнав свою вину у вчиненні ДТП (а.с. 15)

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля Hyundai Sonata 2.0s5MT (NF), реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 30)

Автомобіль ЗІЛ-138, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахований ОСОБА_2 згідно чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.09.2020 № АР/0887377 в ПАТ Страхова компанія «Євроінс Україна». (а.с. 13) Розмір франшизи складає 2 600 грн.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до ПАТ Страхова компанія «Євроінс Україна» з заявою на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування від 23.10.2020 року (а.с. 14), згідно якої Страховик та потерпіла особа досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування, який склав 40 100 грн. (розмір матеріального збитку) за вирахуванням 2600 грн. (франшиза) - 37 500 грн.

Страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 37 500 грн.

Згідно звіту № 177/2020 про оцінку транспортного засобу вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai Sonata 2.0s5MT (NF), реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 75 934,53 грн. без надбавки 20%. Вартість матеріального збитку автомобіля Hyundai Sonata 2.0s5MT (NF), реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 41 254,33 грн. без надбавки 20%. (а.с. 17-38)

19.11.2020 року ОСОБА_1 оплатив послуги про оцінку транспортного засобу. Вартість послуг становить 1 500 грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком від 19.11.2020 року. (а.с. 4)

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, в силу вимог ст. 1194 ЦК України, оскільки ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то на нього покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, яка настає лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди.

Пунктами 71, 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018, справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18 викладений наступний правовий висновок: «71. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 72. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування».

Відповідно до норм процесуального законодавства висновки Великої Палати Верховного Суду України повинні враховуватися іншими судами при розгляд подібних справ та застосуванні норм права.

Отже відповідач повинен сплатити позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі №359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

В даному випадку судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 37 500 грн. Предметом спору є недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Отже, оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19) підстав відступати від яких суд не вбачає.

В даному випадку на підставі звіту № 177/2020 про оцінку транспортного засобу вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Hyundai Sonata 2.0s5MT (NF), реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 75 934,53 грн. без надбавки 20%. Вартість матеріального збитку автомобіля Hyundai Sonata 2.0s5MT (NF), реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 41 254,33 грн. без надбавки 20%. (а.с. 17-38)

Згідно зі ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Із врахуванням принципів належності та допустимості доказів (ст.ст.77,78 ЦПК) суд вважає розмір майнових збитків підтвердженим належним чином. Крім того, зазначений вище доказ відповідачем не спростований.

За наведених обставин та за умови відсутності заперечень відповідача щодо правильності проведення звіту про оцінку транспортного засобу, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та страховим відшкодуванням у розмірі 75 934,53 грн. - 37 500 (розмір виплаченого страхового відшкодування) - 2 600 грн (франшиза) = 35 834,53 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

У даному випадку розмір франшизи складає 2 600 грн, а отже вказаний розмірі франшизи в обов`язковому порядку підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1-4 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. 00 коп. позивач посилався на те, що така шкода завдана йому в результаті пошкодження його майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом беззаперечно встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка полягає у пошкодженні майна.

Вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди суд виходить із того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення і його наслідків для позивача, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 5 000 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст.141 ЦПК відшкодуванню за рахунок відповідача будуть підлягати понесені позивачем витрати на проведення оцінки транспортного засобу у розмірі 1500 грн.

Позивач також просив стягнути з відповідача витрати на правничну допомогу у розмірі 2 500 грн.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1,2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 20 серпня 2020 року між адвокатом Лісова Д.О. та ОСОБА_5 було укладено договір про надання правничної допомоги № 1/08-2020 (а.с. 37)

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані:

- угода про надання правової допомоги від 16.12.2020 року, згідно якої характером доручення є надання правової допомоги по цивільній справі. (а.с. 7, 9);

- квітанція від 16.12.2020 року на суму 2 500 грн. (а.с. 8)

Адвокат Самохін В.В. участь у судовому засіданні не приймав, позивач самостійно здійснював захист своїх прав у судовому засіданні. Адвокатом було підготовлено до суду позовну заяву обсягом 2 сторінки, що пропорційно сумі у 2500 грн, не є співмірним зі складністю справи.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, беручи до уваги доводи представника відповідача щодо зменшення розміру заявлених заявником витрат на правову допомогу, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 750 грн. від попередньо заявленої суми.

Позовна заява була подана до суду 21.12.2020 року, предмет позову - вимоги майнового характеру.

Згідно п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача майнової та моральної шкоди.

Враховуючи, що судом позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 840,80грн. за вимоги про стягнення моральної шкоди, що підтверджено наданою позивачем квитанцією (а.с. 1) та за вимоги моральної шкоди 787,52 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 13, 141, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 35 834грн. 53 коп. (тридцять п`ять тисяч вісімсот тридцять чотири грн. п`ятдесят три копійки) та франшизу у розмірі 2 600 (дві тисячі шістсот гривень), а всього на суму 38 434 грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп. (п`ять тисячі грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати пов`язані із залученням експерта у розмірі 1 500 грн. 00 коп. (одна тисяча п`ятсот грн. 00 коп.) та витрати на професійну правничну допомогу у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят грн.)

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 628 грн. 32 коп. (одна тисяча шістсот двадцять вісім грн. тридцять дві копійки).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного судучерез Краматорський міський суд Донецької області.

Повний текст судового рішення складений 07.05.2021 року.

Суддя А.О. Чернобай