УХВАЛА

21 травня 2021 року

м. Київ

справа № 185/5838/19

провадження № 61-4343ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада

2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», в якому з урахуванням уточнень, просив визнати рішення головного лікаря КНП «ПЛІЛ» ПМР Сєдого І. А. про відмову в скасуванні висновків зроблених медичною комісією КНП «ПЛІЛ» ПМР у частині непридатності позивача для виконання роботи за професією ГРОВ придатним; скасувати висновки зроблені медичною комісією КНП «ПЛІЛ» ПМР у частині винесення рішення, про непридатність позивача виконувати роботи

за професією ГРОВ; прийняти рішення, яким визнати остаточними висновками по встановленню можливості чи неможливості виконувати роботу ГРОВ позивачем висновки зроблені МСЕК, які зафіксовані у довідці від 12 листопада 2018 року № 047881; визнати незаконним та скасувати наказ від 08 травня

2019 року № 1341 по ПСП ШУ «імені Героїв космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про недопущення позивача до роботи в якості ГРОВ дільниці № 5; стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь позивача

267 421,95 грн середньої заробітної плати за час вимушених прогулів у зв`язку

з недопущенням до роботи.

Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року закрито провадження у справі

№ 185/5838/19 у частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання рішення головного лікаря КНП «ПЛІЛ» ПМР Сєдого І. А. про відмову в скасуванні висновків зроблених медичною комісією КНП «ПЛІЛ» ПМР в частині непридатності ОСОБА_1 для виконання роботи за професією ГРОВ протиправним; про скасування висновків зроблених медичною комісією КНП «ПЛІЛ» ПМР в частині винесення рішення про непридатність ОСОБА_1 виконувати роботи за професією ГРОВ.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 07 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року, відмовлено в задоволенні позову.

17 березня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 07 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 26 листопада 2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. від 06 квітня 2021 року залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року, та надано строк для усунення недоліків скарги до 08 травня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме: для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень

із наведенням інших поважних підстав для поновлення строку та відповідними доказами; надання нової редакції касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, надання документа на підтвердження сплати судового збору.

У встановлений суддею строк ОСОБА_1 подав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, клопотання про звільнення від сплати судового збору та нову редакцію касаційної скарги відповідно

до кількості учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 . Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають

з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені)

за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу

їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору у даній справі є вимоги скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 267 421,95 грн. Отже, ціна позову у даній справі станом на 01 січня 2021 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(2 270,00*250= 567 500,00 грн).

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить

до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить

до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства

і не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано

на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу

на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України,

та інші заявлені клопотання.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська