Єдиний унікальний номер справи 333/479/21
Номер провадження 2-з/333/65/21
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

26 травня 2021 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Стоматова Е.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним електронних торгів з продажу квартири, оформлених протоколом проведення електронних торгів, визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, -

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати недійсними публічні торги, проведені 20.08.2020 р. державним підприємством „Сетам в системі електронних торгів майном з продажу лоту №434418, а саме з продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , які оформлені протоколом № 498250 проведення електронних торгів від 20.08.2020 р., згідно якому переможцем визнано ОСОБА_2 , яка купила вказану квартиру за 408 855,04 грн. Визнати недійсним акт № 61235167 про реалізацію предмета іпотеки від 12.11.2020 р. у виконавчому провадженні ВП 61235167 старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), складеного за наслідками продажу 20.08.2020 р. державним підприємством „Сетам в системі електронних торгів квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, видане нотаріусом на ім`я ОСОБА_2 , на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору та інші судові витрати при їх наявності згідно наданих платіжних документів у рівних частках з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

24 травня 2021 року від представника позивача адвоката Войтович Є.М. надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд:

Заборонити відповідачу ОСОБА_2 (паспорт № НОМЕР_1 , виданий Комунарським районним відділом у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 12.12.2019 р., РНОКПП НОМЕР_2 ), будь-яким її представникам та службовим особам Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вчиняти будь-які дії щодо проникнення до квартири АДРЕСА_3 .

Заборонити будь-яким особам вселятися до квартири АДРЕСА_3 .

Заборонити відповідачу ОСОБА_2 (паспорт № НОМЕР_1 , виданий Комунарським районним відділом у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 12.12.2019 р., РНОКПП НОМЕР_2 ) та будь-яким її представникам вчиняти будь-які дії, спрямовані на здавання в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладення договорів застави або іншим передачі в інший спосіб третім особам у платне або безоплатне користування.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення позову, матеріали справи, суд вважає заяву представника позивача такою, що підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд відзначає, що відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року, яка є обов`язковою для усіх суб`єктів правозастосування судів України.

Згідно із ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача та відповідача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник в обґрунтування клопотання про забезпечення позову зазначає, що на даний час мають місце обставини, що в змозі істотно ускладнити ефективний захист порушених прав позивача.

Жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених заявником в заяві про забезпечення позову до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявник у вище зазначеній заяві про забезпечення позову не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. В заяві відсутнє достатнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні докази на підтвердження обставин викладених в заяві, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.. ст.. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову ОСОБА_1 до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним електронних торгів з продажу квартири, оформлених протоколом проведення електронних торгів, визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов