Cправа № 285/99/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2021 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді: Кулика Є.В.

секретар судового засідання Федичканич В.Ю.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача Якубовської І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Міатерра" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ "Корецьагротрейд", правонаступником якого є ТОВ "Міатерра", в якому просить:

- розірвати договір оренди землі від 17 листопада 2015 року, укладений між нею та ТОВ "Корецьагротрейд", правонаступником якого є ТОВ "Міатерра" щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0049, площею 1,52 га;

- стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати за землю в загальній сумі 16 662 грн.;

- зобов`язати відповідача негайно передати позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0049, площею 1,52 га, яка знаходиться на території Крилівської сільської ради в стані, придатному для цільового використання;

- внести інформацію про підстави розірвання до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0049, площею 1,52 га.

Також зазначає, що ТОВ "Корецьагротрейд", правонаступником якого є ТОВ "Міатерра", відповідно до договору від 17 листопада 2015 року оренди земельної ділянки зобов`язався протягом дії договору за кожен рік сплачувати 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або у натуральній формі не менше 1200 кг. зернових, не пізніше 20 грудня. Орендна плата може вноситись у грошовій, натуральній, відробітковій та змішаних формах за згодою сторін. Зважаючи на те, що позивач утримує власне господарство та власних запасів зернових культур немає, то нею на адресу відповідача направлено лист про здійснення розрахунку за орендну плату в натуральній формі. Однак отримала відповідь про неможливість здійснення розрахунку в натуральній формі, у зв`язку із відсутністю запасів зерна та додатковими витратами, пов`язаними з його придбанням. Тому у направленому листі від 20 січня 2020 року просила достроково розірвати договір оренди земельної ділянки, проте жодної відповіді від відповідача досі не отримала. Вважає, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором оренди, а саме: своєчасного внесення оплати за користування земельної ділянкою, оскільки орендної плати ні в грошовій, ні в натуральній формі за 2019-2020 роки позивач не отримала. Вказує, що заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає 5 496 грн. і також наголошує, що грошова форма та натуральна знаходяться не в співвідношенні з ринковими цінами на зерно. Позивачем згідно інформації, оприлюдненої аграрним фондом України та даних аграрної біржі встановлено, що вартість пшениці 2-го класу в Рівненській області на 20 грудня 2019 року становила 4 610 грн. за тонну, станом на 18 грудня 2020 року - 7400 грн. за тонну. Тому вважає, що справедлива ціна за оренду землі без врахування логістичних витрат на перевезення зерна складає у 2019 році за 1,2 тонни - 5 532 грн., у 2020 році - 8 880 грн.

Також просить стягнути з відповідача, у зв`язку із несвоєчасним внесенням орендної плати, відповідно до п.12 Договору пеню у розмірі 0,1 відсотка несплаченої суми за кожен день прострочення, що при сумі основного боргу 5 522 грн. та 366 день прострочення становить 2 024 грн. за 2019 рік. Крім того, просить стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пеню 0,1 %, що в сумі складає 7782 грн. (сума основного боргу 5 532 грн., пеня 2 024 грн. +3% річних 226 грн).

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила суд їх задоволити повністю, з підстав викладених у позові.

В судовому засіданні представник відповідача Якубовська І.С. просила відмовити у задоволенні позову повністю. Вказала, що позивачу ОСОБА_1 за договором оренди земельної ділянки від 17 листопада 2015 року у 2018 році було виплачено орендну плату за землю в загальному розмірі 5 012 грн., 63 коп., а саме: 06 квітня 2018 року 1 927 грн. 94 коп., 11 грудня 2018 року - 3 084 грн. 69 коп. Відповідно до договору орендна плата нараховується у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1996 грн. або у натуральній формі не менше 1200 кг. зернових за згодою сторін, тому зазначає, що у 2018 році позивачу було виплачено орендну плату, яка втричі перевищує річний розмір, передбачений Договором. У такому випадку, у 2018 році ТОВ "Міатерра" виплатила орендну плату ОСОБА_1 і за 2019-2020 роки. Представник відповідача також просить звернути увагу на невідповідність місця проживання позивача та місця куди вона просить доставити продукцію, оскільки вони знаходяться в різних областях, а позивач по зміну свого місця проживання відповідача не повідомляла. Також, наголосила, що в Договорі прописано "....не менше 1200 кг. зернових", проте в договорі не конкретизовано вид зернових культур, до яких, окрім пшениці, відносять жито та овес, які є значно нижчими за вартістю ніж пшениця. Здійснити виплату орендної плати в натуральній формі відповідач не має можливості через зміну власника і відсутності власних запасів для розрахунку, а закупівля зерна на ринку для розрахунку призведе до збитковості діяльності Товариства. ТОВ "Міатерра" зверталось до ОСОБА_1 з проханням приїхати до офісу або повідомити реквізити за для перерахування орендної плати за 2019-2020 роки, однак ОСОБА_1 не бажала з`являтися та отримувати гроші.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що 17 листопада 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Корецьагротрейд» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого остання передала відповідачу в оренду належну їй на праві власності земельну ділянку площею 1,52 га, кадастровий номер якої :02:003:0049, сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Крилівської сільської ради Корецького району Рівненської області, строком на 10 (десять) років.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 237827626 від 18 грудня 2020 року вказаний договір оренди земельної ділянки від 17 листопада 2015 року зареєстрований 01 грудня 2015 року державним реєстратором Корецького районного управління юстиції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Корецьагротрейд" ліквідовано 25 січня 2018 року та реорганізовано в Товариство з обмеженою відповідальністю "Міатерра", що не заперечується сторонами.

Пунктом 7 Договору передбачено, що орендна плата нараховується і розмірі 5 (п`ять) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.4 Договору - 39 915 грн. 85 коп.), що становить 1996 грн. або у натуральній формі не менше 1200 кг. зернових.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації та уточнень нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно закону, як передбачено п.8 Договору.

Відповідно до п.9 Договору орендна плата вноситься до 20 числа останнього у звітному році місяця, тобто до 20 грудня кожного року.

Пунктом 10 передбачено, що орендна плата може вноситись у грошовій, натуральній, відробітковій та змішаних формах за згодою сторін.

ОСОБА_1 виявила бажання отримати орендну плату за належну їй земельну ділянку в натуральній формі, про що письмово повідомила ТОВ "Міатерра", що підтверджується листом від 17 грудня 2019 року.

Згідно відповіді директора Магур Н.І. за № 02 від 15 січня 2020 року ОСОБА_1 повідомлено про зміну керівництва Товариства і оскільки зміна керівництва здійснена після збирання врожаю, нове керівництво ще не здійснювало вирощування та збір зерна у 2019 році і тому не має його в запасах для розрахунку з пайовиками в натуральному вигляді. Фактично, для цього їм доведеться закуповувати зерно на ринку, що призведе до збитковості діяльності Товариства і складнощів у закупівлі матеріалів для майбутньої посівної.

20 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась з листом до ТОВ "Міатерра" з вимогою про дострокове розірвання договору, в якій також вказала, що в жодній із визначених договором форм не отримала оренду плату за земельну ділянку. Жодної відповіді на вказаний лист не отримано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству.

Відповідно до Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 № 92 та Указу Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Статтею 654 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.

За приписами п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Отже, згідно зі ст. ст. 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11.10.2017 у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Підстави для припинення договору шляхом його розірвання визначені в п. 33 Договору, а саме дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Крім того визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (п.34).

Позивач, як на підставу своїх вимог посилається на те, що відповідачем систематично не сплачується орендна плата за користування земельною ділянкою, а саме: за 2019, 2020 роки.

Представником ТОВ "Міатерра" подано видаткові касові ордери від 06 квітня 2018 року на суму 1 927 грн. 94 коп. та від 11 грудня 2018 року на суму 3 084 грн. 69 коп., як на підставу виплати орендної плати за 2019 та 2020 роки.

Однак, у вказаних касових чеках не вказано за який період виплачена орендна плата ОСОБА_1 і тому керуючись укладеним договором від 17 листопада 2015 року та, зокрема, п.9 Договору вбачається, що це сума виплати орендної плати за 2018 рік.

Зважаючи на відповідь директора Магур Н.І. № 21/02 від 21 грудня 2020 року встановлено, що орендна плата за 2019-2020 роки не виплачена, оскільки позивач відмовилась від її отримання, тому директор просить ОСОБА_1 з`явитись до офісу та отримати її. На підтвердження отримання вказаного листа ОСОБА_1 також подано опис цінного листа та номер рекомендаційного листа. Натомість, адреса проживання позивача вказана неправильно як " АДРЕСА_1 " замість " АДРЕСА_2 ", і сам лист датовано 21 грудня 2020 року, тобто вже з порушенням строку виплати орендної плати, встановленого договором від 17 листопада 2015 року.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачем грубо порушено строки сплати орендної плати у терміни, визначені договором оренди землі від 17 листопада 2015 року. Посилання ТОВ "Міатерра" про неможливість виплати орендної плати в натуральній формі через зміну керівництва та відсутність зерна в запасах у 2019 та 2020 роках не бере до уваги, оскільки вказані посилання є надуманими та жодними належними та допустимими доказами не підтверджені. Більше того, шляхом підписання договору відповідач погодився дотримувати всіх його умов, в тому числі, і щодо виплати орендної плати в натуральній формі.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі, у зв`язку із порушенням відповідачем свого обов`язку щодо систематичності виплати орендної плати, оскільки орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Що стосується стягнення заборгованості з відповідача з орендної плати за користування земельною ділянкою за 2019-2020 роки, то суд, з урахуванням вимог ст. 12-13 ЦПК України, вбачає підстави для задоволення позовних вимог у цій частині частково, з огляду на те, що позивачем не надано доказів, а саме витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,52 га, кадастровий номер :02:003:0049 за 2019, 2020 роки. І вважає за необхідне стягнути з відповідача суму орендної плати в грошовому еквіваленті за 2019-2020 роки, відповідно до договору оренди землі від 17 листопада 2015 року у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням індексації та уточнень нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Позивач, відповідно до її розрахунків, бере за одиницю вартість пшениці 2-го класу, та переводить в грошовий еквівалент вартість 1,2 тонн зерна пшениці 2-го класу на території Рівненської області в 2019-2020 роках, з чим суд не може погодитись, оскільки в п.7 Договору від 17 листопада 2015 року не передбачений такий вид орендної плати як виплата суми вартості зернових. Розмір орендної плати в грошовому виразі має сплачуватися виключно у відсотковому відношенні від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Ні в профільному законі, ні в укладеному сторонами договорі сторони не узгоджували питання щодо оплати орендної плати в грошовому виразі в прямій залежності від ринкових цін на зернові культури.

Як вказано в п.7 Договору вказано "... не менше 1200 кг. зернових", до яких відносяться, окрім пшениці, і інші зернові культури, такі як: ячмінь, жито, овес, рис, кукурудза, сорго, просо і тд., вартість яких є різною.

Окрім того, сторони укладаючи спірний Договір оренди землі, згідно з п. 12 визначили, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному розмірі сплачувати орендну плату, визначену у Договорі, у разі порушення цих зобов`язань орендар сплачує пеню в розмірі 0,01 % від суми орендної плати за кожний день прострочення.

На підставі ст. 549 ЦК України боржник за невиконання, або неналежне виконання договірних зобов`язань повинен сплатити неустойку (штраф, пеню). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, зважаючи на те, що точна сума боргу за 2019-2020 роки не встановлена (відсутні витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,52 га, кадастровий номер 0:01:001:0732 за 2019-2020 роки), то обрахувати 3% річних та пеню є неможливим. А розрахунок, зроблений позивачем суд вважає неправильним, оскільки за основу взято необгрунтовані суми боргу та обраховано пеню в розмірі 0,1%, замість вказаного в договорі від 17 листопада 2015 року - 0,01%.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, відповідач повинен був спростувати належними доказами твердження позивача про несплату орендної плати, однак у матеріалах справи такі докази відсутні.

Як визначено ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільне судочинство здійснюється на підставі принципів змагальності та диспозитивності сторін.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оцінюючи докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Договір оренди земельної ділянки площею 1,52 га, кадастровий номер :02:003:0049, укладений 17 листопада 2015 року між ТОВ "Корецьагротрейд", правонаступником якого є ТОВ "Міатерра" та ОСОБА_1 необхідно розірвати через істотні порушення умов договору та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по виплаті орендної плати за землю за 2019 та 2020 роки, відповідно до договору оренди землі від 17 листопада 2015 року у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням індексації та уточнень нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Враховуючи викладене та з метою поновлення порушеного права позивача земельна ділянка, що є предметом договору оренди землі від 17 листопада 2015 року має бути повернута в строк 1 (один) місяць з дня набуття законної сили судового рішення по даній справі.

Разом з тим відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині внесення відомостей про підстави розірвання договору до Державного реєстру речових прав та нерухоме майно, оскільки наявність рішення суду про розірвання договору оренди земельної ділянки є підставою для державної реєстрації розірвання договору. Внесення таких відомостей належить до повноважень державних реєстраторів, визначених у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з ТОВ "Міатерра" на користь ОСОБА_1 підлягає стяненню судовий збір в розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 141, 258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Договір оренди земельної ділянки площею 1,52 га, кадастровий номер :02:003:0049, укладений 17 листопада 2015 року між ТОВ "Корецьагротрейд", правонаступником якого є ТОВ "Міатерра" та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міатерра" на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті орендної плати за землю за 2019 та 2020 роки, відповідно до договору оренди землі від 17 листопада 2015 року у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням індексації та уточнень нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Стягнути з ТОВ "Міатерра" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Міатерра", , зареєстроване місцезнаходження: 34700, Рівненська область, м.Корець, вул.Київська, 200.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 17 травня 2021 року.

Суддя: Є.В. Кулик