Справа № 2-2949/10
Провадження № 4-с/522/93/21
УХВАЛА

14 травня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Косіциної В.В.

при секретарі судового засідання Пашковському В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, -

встановив:

30 квітня 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця.

В обґрунтування скарги зазначено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2010 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у повному обсязі, стягнуто з на користь ОСОБА_2 борг у сумі 267 439 (двісті шістдесят сім тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн. 25 коп.

12.10.2020 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2010 року по справі № 2-2949/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики було скасовано та призначено справу до слухання в загальному порядку.

05.04.2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) із заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_1 у зв`язку із скасуванням заочного рішення суду по справі № 2-2949/10.

Проте, згідно відповіді Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) від 19.04.2021 року, державним виконавцем 10.08.2012 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану. Та у зв`язку із тим, що виконавчі провадження були знищені за закінченням терміну зберігання, встановити більш детально обставини виконання зазначеного виконавчого документу та накладення арешту на нерухоме майно не надається можливим.

24 лютого 2021 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, боржнику стало відомо, що в рамках ВП № 64540028 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на розрахункових рахунках заявника, в тому числі на рахунку НОМЕР_1 в ПАТ АБ «Південний», який використовуються підприємством для виплати заробітної плати його працівникам, а також сплати обов`язкових платежів (зборів), пов`язаних з нарахуванням (виплатою) заробітної плати та інших обов`язкових платежів, а саме: податку з доходів фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску.

Скаржник не погоджується з зазначеною постановою та вважає такі дії Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) неправомірними, оскільки вважає, що у разі скасування рішення суду, на підставі якого було укладено арешт, такий арешт підлягає скасуванню.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просить:

Визнати бездіяльність в.о. начальника Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) Віннічук Вікторію Вікторівну неправомірною;

Зобов`язати в.о. начальника Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) Віннічук Вікторію Вікторівну зняти арешт, накладений 04.05.2011 року на все нерухоме майно ОСОБА_1 (ШН НОМЕР_2 ) постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, 22537986, виданою державним виконавцем Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Долинським М.М.;

Зобов`язати в.о. начальника Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) зняти арешт, накладений 12.12.2011 року на все нерухоме майно ОСОБА_1 (ШН НОМЕР_2 ) постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, В-17/2026/30314435, виданою державним виконавцем Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Борзяковим В.І.

12 травня 2021 року на електронну адресу суду від в.о. начальника Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) Віннічук В.В. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), в якій остання просила в скарзі на бездіяльність державного виконавця про зняття арешту з майна відмовити, оскільки нормами ЗУ «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна боржника у випадках повернення виконавчого документа не передбачалось. Та згідно ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у випадку ОСОБА_1 зняття арешту з майна можливо в порядку позовного провадження, а не за результатами розгляду скарги на дії або бездіяльність державного виконавця.

14 травня 2021 року представником ОСОБА_1 адвокатом Алфєєвим Д.М. подано до суду письмові пояснення до скарги на бездіяльність державного виконавця.

14 травня 2021 року до суду від представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Малеванчука І.В. надійшли заперечення на скаргу боржника, в яких вказав, що дії в.о. начальника Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) Віннічук В.В. є правомірними, а відтак відсутні правові підстави зобов`язувати за рішенням суду знімати арешт, а тому просив відмовити в повному обсязі в задоволенні скарги боржника на бездіяльність державного виконавця.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав подану скаргу, наполягаючи на її задоволенні.

Представник стягувача заперечував проти задоволення скарги.

Суд заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши доводи скарги та заперечень на неї, а також письмові докази надані учасниками, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено наступні обставини.

25 березня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси у справі № 2-2949/10, було винесено рішення, яким позовні вимоги, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 267 439 (двісті шістдесят сім тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн. 25 коп., з яких: - заборгованість по сплаті суми позики 36960 (тридцять шість тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.; - заборгованість по сплаті відсотків за користування позикою - 188 139 (сто вісімдесят вісім тисяч сто тридцять дев`ять) грн.25 коп.

Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист який отримано ОСОБА_2 від 24.06.2010 року, та пред`явлено для примусового виконання до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

12 жовтня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заяву представника ОСОБА_1 адвоката Алфєєва Дмитра Миколайовича про перегляд заочного рішення суду задоволено та заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25.03.2010 року по справі №2-2949/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики скасоване і призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 09 год. 30 хв. 16 листопада 2020 року.

Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2949/10 від 24.06.2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 267439,25 грн.

Під час примусового виконання рішення суду державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно боржника.

05.04.2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Алфєєв Д.М. звернувся до Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) із заявою про зняття арешту з майна (в порядку ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження») у зв`язку із скасуванням заочного рішення суду по справі № 2-2949/10 (а.с. 5).

19.04.2021 року листом в.о. начальника Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) Віннічук В.В. № 17100 адвоката Алфєєва Д.М. повідомлялось, що перевіркою бази даних АСВП (ВП-Спецрозділ), встановлено, що на примусовому виконанні у Другому Приморському ВДВС ОМУЮ перебувало наступне виконавче провадження:

ВП 22537986, з примусового виконання виконавчого листа №2-2949/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 24.06.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 267439,25 грн.;

ВП 30314435, з примусового виконання виконавчого листа №2-2949/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 24.06.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 267439,25 грн.

Також повідомлялось, що 12.12.2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. На підставі пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в попередній редакції) державним виконавцем 10.08.2012 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

У зв`язку з тим, що виконавчі провадження були знищені за закінченням терміну зберігання, встановити більш детально обставини виконання зазначеного виконавчого документу та накладення арешту на нерухоме майно не надається можливим (а.с. 7).

При цьому, у вказаному листі одночасно роз`яснено, що підстави зняття арешту з майна, визначені статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». З урахуванням вищевикладеного, пропонувалось звернутись до суду з відповідною заявою про зняття арешту з майна з наданням відповідних документів, підтверджуючих погашення боргу.

30 квітня 2021 року представник заявника не погоджуючись з вказаною відповіддю звернувся до суду Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, яка, як на його думку, полягає у відмові в задоволенні заяви від 05.04.2021 року щодо зняття арешту на майно.

Судом встановлено, що 10.08.2012 року органом державної виконавчої служби було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувана на підставі пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в попередній редакції 1999 року).

Судом встановлено, що у даній справі виконавчий лист було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Отже, на даний час, не має відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2949/10 від 24 червня 2010 року, який було видано на підставі заочного рішення Приморського суду м. Одеса №2-2949/10 від 25 березня 2010 року.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на день винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 10.08.2012 року), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

У відповідності до ст. ст. 40,59 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції на час виникнення правовідносин завершення виконавчого провадження із зазначених підстав не передбачало зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Виконавчий документ повернуто за приписами попередньої редакції Закону України «Про виконавче провадження», а виконавче провадження на даний час не перебуває на виконанні у Другому Приморському ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ, як випливає з вищевикладеного з 10.08.2012 року - відсутні правові підстави застосовувати приписи Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року.

Таким чином, державний виконавець при винесенні постанови від 10.08.2012 року про повернення виконавчого документа стягувачу діяв правомірно у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження» та в нього не було підстав знімати арешт. Так само в нього не було підстав для зняття арешту за заявою скаржника від 05.04.2021 року.

У відповідності до ст. ст. 40,59 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції на час виникнення правовідносин завершення виконавчого провадження із зазначених підстав не передбачало зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Як роз`яснено у пункті 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03 червня 2016 року N 5 в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. ст. 15,16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

В пункті 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 03 червня 2016 року N 5 вказано, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом V11 ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" 1999 року.

12 жовтня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заяву представника ОСОБА_1 адвоката Алфєєва Дмитра Миколайовича про перегляд заочного рішення суду задоволено та заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25.03.2010 року по справі №2-2949/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики скасоване.

На даний час відсутні будь-які виконавчі провадження з виконання заочного Приморського районного суду м. Одеси рішення за якими ОСОБА_1 є боржником. Більш того, на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2020 року вона втратила статус боржника і в цивільній справі.

Як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державним виконавцяем не проводяться.

Наведене свідчить про те, що у разі закінчення виконавчого провадження державний виконавець позбавлений можливості самостійно зняти арешт з майна боржника. В такому випадку арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду.

А оскільки на час звернення з вимогою про зняття арешту ОСОБА_1 втратила і статус боржника у справі, а як наслідок і статус боржника у виконавчому провадженні, як завершальній стадії розгляду цивільної справи, то вона має право звернутись до суду з вимогами про зняття арешту з майна шляхом пред`явлення позову.

Отже, перевіривши вказані скаржником доводи, судом не встановлено жодних допущених державним виконавцем порушень при виконанні рішення суду, а тому підстав для задоволення скарги суд не вбачає, як і не вбачає підстав для визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, оскільки факту бездіяльності судом також не встановлено, про що додатково свідчить лист від 19.04ю.2021 року № 17100.

Проте суд наголошує на тому, що скаржник має право звернутися до суду із відповідною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 447, 450, 451 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги на бездіяльність в.о. начальника Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Віннічук В.В.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає апеляційному оскарженню. Апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали до Одеського апеляційного суду.

Повний текст складено та підписано 18 травня 2021 року.

Суддя Косіцина В.В.