Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2021 Справа №607/12742/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, в якому просив постановити рішення, яким виключити з актового запису № 693 від 02 квітня 2013 року, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запис про батьківство ОСОБА_2 , як батька дитини.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 31 серпня 2020 року, а ухвалою суду від 19 березня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подавши попередньо суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач у судовому засіданні просила в задоволені позову відмовити, оскільки як вбачається із висновку експерта, ОСОБА_2 являється батьком її сина. Крім того, просила стягнути із позивача понесені нею витрати пов`язані із призначенням судової експертизи, зокрема витрати на проїзд, на харчування та моральну шкоду.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимог чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.п.10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (ст. 122,124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (ст. 126, 127 СК України).

Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3 , батьком якого в актовому записі про народження дитини № 693 від 02 квітня 2013 року, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції був записаний ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 не визнає батьківство по відношенню до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В межах розгляду даної справи, за клопотанням позивача, ухвалою суду від 25 листопада 2020 року було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу.

Згідно висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №8 від 05.03.2021 року, який складеного експертами КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Кривда Р.Г., Ланцман І.В., Стоєва М.І., молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ймовірністю 99,99999 %, таким чином, батьківство практично доведено.

Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 «Калачова проти Російської Федерації», § 34, від 7 травня 2009 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, посилання позивача, що він не є біологічним батьком сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є безпідставними, оскільки висновком судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №8 від 05.03.2021 року стверджується протилежне. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що позивач є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на викладене, суд вважає що вимоги позивача не ґрунтуються на законі, а тому у задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю вимог.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України, визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи викладене та те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Крім того, клопотання відповідача про стягнення з позивача витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема із проведенням експертизи, підлягає до часткового задоволення, зокрема на користь відповідача підлягає до стягнення сума судових витрат, в частині понесених відповідачем витрат на проїзд в сумі 967, 54 грн.

Витрати на харчування не підтверджені документально, а моральна шкода не відноситься до судових витрат.

На підставі викладеного ст.136 СК України, керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 76, 78, 81, 82, 141, 206, 264, 265, 280 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 967,54 гривень понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк