КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 753/179/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6402/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року, ухваленого під головуванням судді Лужецької О.Р.,-

встановив:

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.

Просила стягнути з ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» на свою користь 43 565 грн 77 коп. на відшкодування завданих матеріальних збитків, 10 000 грн 00 коп. компенсації завданої моральної шкоди та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . В результаті аварії, яка відбулась 17 серпня 2015 року у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , квартира позивача та інших мешканців будинку були залиті водою. 19 серпня 2015 року комісією ТОВ «Перший український експертний центр» складено Акт № 562, яким засвідчено вищезазначену аварію.

Згідно звіту № 115/14 від 26 жовтня 2015 року, вартість відновлювального ремонту у квартирі позивача становить 42 365 грн 77 коп.

Крім того, позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях і переживаннях з приводу пошкодженого майна, порушення звичного способу життя.

Позивач зазначає, що шкода повинна бути відшкодована ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», на замовлення якого працівником ТОВ «Перший український експертний центр» було встановлено неякісну водозабірну арматуру. Крім того, позивач посилається на аналогічні судові рішення, якими встановлено, що належним відповідачем у справі про залиття є ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд».

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» зазначило, що рішення суду законне і обґрунтоване, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що при зверненні до суду із позовом ОСОБА_1 пропустила строки позовної давності.

При цьому, судом першої інстанції не прийнято до уваги викладену позивачем позицію про те, що як тільки вона дізналася, хто є належним відповідачем, одразу подала позов до суду.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

19 серпня 2015 року комісією ТОВ «Перший український експертний центр» у складі: майстра ОСОБА_3 , монтажника СБС ОСОБА_4 та власника квартири ОСОБА_1 складено Акт № 562, яким встановлено, що при аварійній ситуації 17 серпня 2015 року за адресою АДРЕСА_3 лопнув кульовий кран, що спричинило затоплення квартир №№ 100, 99 , 91 , 92 , 84 , 83.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2018 року у справі № 753/20271/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», ТОВ «Перший всеукраїнський експертний центр», третя особа: ТОВ «БМК Тріада», про відшкодування збитків, встановлено, що належним відповідачем у справі є ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», яке і повинно нести відповідальність у повному обсязі за шкоду, завдану залиттям квартири, оскільки саме першопричиною руйнування кульового крану стало перевищення моменту сили затягування різьбового з`єднання при виконанні монтажних робіт, що привели до його аварійного руйнування.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що 17 серпня 2015 року під час проведення випробувань у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 на стояку гарячого водопостачання лопнула водозабірна арматура (кульовий кран). В результаті аварії квартира позивача була затоплена, що підтверджується Актом № 562 від 19 серпня 2015 року.

Позивач зазначає, що з аналогічних рішень суду встановлено, що належним відповідачем є ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», яке повинно нести відповідальність за шкоду, завдану залиттям квартир.

Як тільки позивачу стало відомо, що рішеннями суду задоволено позовні вимоги інших власників квартир, і з ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» стягнуті відповідні грошові суми, позивач одразу подала відповідний позов.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження.

Так, матеріали справи містять Акт № 562, яким встановлено, що при аварійній ситуації 17 серпня 2015 року за адресою АДРЕСА_3 лопнув кульовий кран, що спричинило затоплення квартир №№ 100, 99 , 91 , 92 , 84 , 83.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2018 року встановлено, що ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» повинно нести відповідальність у повному обсязі за шкоду, завдану залиттям квартири АДРЕСА_2 , оскільки саме першопричиною руйнування кульового крану стало перевищення моменту сили затягування різьбового з`єднання при виконанні монтажних робіт, що привели до його аварійного руйнування. Висновки суду ґрунтуються на експертних дослідженнях.

Відповідно до ст. 256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України).

ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» подано заяву про застосування строку позовної давності.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Залиття квартири позивача відбулось у серпні 2015 року, з позовною заявою ОСОБА_1 звернулася у грудні 2019 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Посилання у позовній заяві на те, що зі слів позивачів постраждалих квартир ОСОБА_1 дізналася, що їх позови не розглядаються через першочергове слухання позову ОСОБА_2 , оскільки через спірне визначення належних відповідачів проводиться експертиза, і як тільки ОСОБА_1 стало відомо, що належним відповідачем є ПрАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», вона одразу ж звернулася до суду із позовом, не можна визнати поважною причиною пропущення позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не захистив порушені права позивача, після залиття квартири позивач всі необхідні дії, які могла вчинити вчинила, колегія суддів відхиляє, оскільки про своє порушене право позивач дізналася у серпні 2015 року, тоді як із позовом до суду звернулася після спливу трирічного строку позовної давності.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що встановлення позивачем належного відповідача припадає на 22 березня 2018 року (ухвалення рішення у справі № 753/20271/15-ц), колегія суддів не приймає, оскільки відлік строку позовної давності починається з часу залиття квартири позивача.

Посилання в апеляційній скарзі на юридичну необізнаність та фінансову неможливість звернення до юриста, не є поважними причинами пропущення позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено принцип змагальності, а саме судом не було залучено відповідь на відзив, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначене не вплинуло на правильність висновків суду при розв`язанні спору по суті.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 09 лютого 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 14 травня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник