Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5960/20
Провадження № 2/552/332/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

18.05.2021 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Федій О.М.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу № 552/5960/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із майна домоволодіння, треті особи - територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління з питань містобудування та архітектури, виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 15.12.2020 звернулися в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки домоволодіння.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками кожен по 3/20 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд в АДРЕСА_1 .

Відповідачу ОСОБА_4 його частка в праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 була виділена в окремий об`єкт нерухомого майна, нова адреса об`єкту не присвоєна.

Позивачі зазначали, що за адресою: АДРЕСА_1 фактично існують два об`єкти нерухомого майна, намагалися присвоїти нову адресу домоволодінню, але отримали відповідь Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради про необхідність договору про виділ в натурі частки спільного майна.

В поданій до суду позовній заяві просили виділити в окремий об`єкт нерухомого майна житловий будинок літ. В-1 з господарськими будівлями та спорудами, а саме: сараю літ. Г, гаражу літ. Г1, гаражу літ. Ж, сараю літ. К1, сараю літ. Л, вбиральні літ. Ф, літнього душу літ. Ц, вбиральні літ. Ц1, огорожа № 2, ворота огорожі № 6, за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 681 кв.м. для обслуговування житлового будинку, що перебуває у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10.02.2021 відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засіданні.

Відповідач ОСОБА_4 відзив на позовну заяву не подавав.

Треті особи письмові пояснення на позовну заяву не подавали.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.04.2021 закрито підготовче провадження в справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивачів повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися.

Суд, заслухавши представника позивачів, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали справ Київського районного суду м. Полтави № 2-1250/07, № 2-877/10, 552/6670/19, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11.06.2007 в справі № 2-1250/07 та додатковим рішенням в цій справ від 19.03.2008, які вступили в законну силу, виділено частину домоволодіння, що належить ОСОБА_4 , та розташоване в АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. А-2, в складі відповідних приміщень, відповідні господарські будівлі, в окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю без порушення його цільового призначення з одночасним відкриттям нового розділу Державного реєстру прав власності на нерухоме майно і нової реєстраційної справи і присвоєнням нового кадастрового номеру. Визнано за ОСОБА_4 право власності як на окрему частку нерухомого майна на відповідну частину домоволодіння. Зазначено, що рішення підлягає державній реєстрації.

Згідно з договором дарування від 27.06.2008 ОСОБА_4 безоплатно передав у власність ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , в складі приміщень: житловий будинок літ. А-2, гараж, вбиральня, огорожа, які належали дарувальнику на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 11.06.2007.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21.01.2010 в справі № 2-877/10, яке вступило в законну силу, встановлено факт, що ОСОБА_4 , 1940 року народження є троюрідним братом ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано ОСОБА_4 , спадкоємцем п`ятої черги за законом після померлого ОСОБА_6 . Визнано за ОСОБА_4 право власності на 8/25 частини в будинку АДРЕСА_1 . В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішеннями Київського районного суду м. Полтави від 24.04.2020 в справі № 552/6670/19, яке вступило в законну силу, визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 право власності на 3/20 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 78,3 кв. м., житловою площею 44,7 кв.м., житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 184,7 кв. м., житловою площею 99,0 кв.м., сараю літ.Б, погребу літ. б, сараю літ. Г, гаражу літ.Г1, гаражу літ. Ж, сараю літ.К, сараю літ.К1, сараю літ.Л, вбиральні літ.Ф, літнього душу літ. Ц, вбиральні літ Ц1, погреба літ. в1, огорожі № 1, огорожі №2, огорожі №3, огорожі №4, воріт огорожі № 6, що була успадкована ОСОБА_7 після смерті батька - ОСОБА_8 , але на яку ним не було оформлено спадкові права. Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 право власності на 3/20 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 78,3 кв. м., житловою площею 44,7 кв.м., житлового будинку літ. «В-1» загальною площею 184,7 кв. м., житловою площею 99,0 кв.м., сараю літ.Б, погребу літ. б, сараю літ. Г, гаражу літ.Г1, гаражу літ. Ж, сараю літ.К, сараю літ.К1, сараю літ.Л, вбиральні літ.Ф, літнього душу літ. Ц, вбиральні літ Ц1, погреба літ. в1, огорожі № 1, огорожі №2, огорожі №3, огорожі №4, воріт огорожі № 6, що була успадкована ОСОБА_9 після смерті батька - ОСОБА_8 , але на яку ним не було оформлено спадкові права.

Звертаючись до суду з позовом та обираючи на власний розсуд спосіб захисту свого права, позивачі в поданій до суду позовній заяві вказують на ту обставину, що за адресою АДРЕСА_1 , існує два об`єкти нерухомого майна, позбавлені можливості присвоїти нову адресу належного їм на праві власності домоволодіння, вимушені в судовому порядку порушувати питання про виділ їх частки в натурі.

Разом з тим, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина 4 ст. 343 ЦК України).

Як встановлено дослідженими в справі доказами, позивачі у встановленому законом порядку право власності на відповідні частки в праві на домоволодіння по АДРЕСА_1 відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 24.04.2020 в справі № 552/6670/19 не зареєстрували.

Станом на час розгляду справи судом за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 20412719, технічний опис майна: житловий будинок А-2 у відповідному складі приміщень, господарські будівлі та споруди, є ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 27.06.2008.

Також за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 32044652, є ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності, з частковою 8/25, на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 21.01.2010.

Зазначені об`єкти нерухомого майна мають різний реєстраційний номер, є різними об`єктами.

Матеріали справи не містять жодних даних про те, що позивачі в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень подавали до державного реєстратора документи для проведення реєстрації набуття прав на частки в праві власності на спірне домоволодіння.

Тому твердження представника позивача в судовому засіданні про те, що позивачі використали всі можливі способи захисту своїх прав в позасудовому порядку не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, на яку посилаються позивачі в поданій до суду позовній заяві, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 р. N 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Крім того, згідно з п. 2.6. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, документ, що підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою є обов`язковим при вирішенні даного питання.

А висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна в обов`язковому порядку має містити посилання на документи, якими підтверджується право власності (користування) земельною ділянкою (додаток 2 до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна).

Отже, виділення в натурі частки нерухомого майна можливе в разі дотримання наступних умов:

поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами;

виділення в натурі частки об`єкта нерухомого майна, що є спільною власністю, можливе, якщо кожному співвласнику може бути виділено відокремлене приміщення з власним входом;

наявність реєстрації земельної ділянки на якій розташований об`єкт нерухомого майна в Державному земельному кадастрі та реєстрації права власності на неї в установленому законом порядку.

Позивачами ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 зазначений вище порядок дотримано не було, відсутні умови для виділу в натурі частки нерухомого майна.

Зокрема, з наданих до суду матеріалів вбачається, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 знаходиться в користуванні співвласників домоволодіння, реєстрація земельної ділянки відсутня.

Також матеріали справи не містять жодних даних щодо конфігурації земельної ділянки за вказаною адресою, її розміру та чітких меж.

Позивачі, звертаючись до суду з позовом, на обґрунтування своїх позовних вимог не надали до суду актуальні документи технічної інвентаризації спірного домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Так, з наданих до суду матеріалів вбачається, що фактично домоволодіння по АДРЕСА_1 станом на 22.08.2019 (а.с. 27-32) мають відповідний склад приміщень, але на будівлі літ. «К», «Л», «К-1» не надано документи, що дають право на виконання будівельних робіт, прийняття в експлуатацію.

Матеріали технічної інвентаризації станом на час вирішення даної справи судом, позивачами на обґрунтування своїх позовних вимог до суду не надано, що позбавляє суд можливості визначити склад приміщень, з яких в цілому складається спірне домоволодіння.

Наданий до суду позивачем висновок № 99 від 20.11.2020 за результатами будівельно-технічного, земельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження (а.с. 15-26) не є висновком експерта в розумінні норм ст. 102 ЦПК України, оскільки у ньому не зазначено, що ОСОБА_10 , за підписом якого висновок складений, попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Також матеріали справи не містять будь-яких висновків про можливість виділення в натурі частки об`єкта нерухомого майна іншому співвласнику домоволодіння ОСОБА_4 , що є однією із обов`язкових умов для проведення такого виділу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність висновку щодо технічної можливості поділу (виділу) домоволодіння кожному співвласнику, відсутність державної реєстрації прав власності позивачів на спірне майно, відсутність технічної документації та державної реєстрації прав на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачами судові витрати не підлягають їм відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі частки із майна домоволодіння відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради, місцезнаходження 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36.

Третя особа Управління з питань містобудування та архітектури, місцезнаходження 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36, .

Третя особа виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві, місцезнаходження 36014, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 1/2, .

Повне судове рішення складено 18.05.2021.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко