Справа № 740/3226/19
Провадження № 2/740/30/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретарів судових засідань - Дьоміної Н.А., Кубрак Н.М.,

з участю: позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки- адвоката Савченка В.В.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

представника третьої особи ОСОБА_3 - адвоката Аніщенка О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - ОСОБА_3 , про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати частково недійсним у частині зазначення сторони покупця договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 01.07.2013, посвідчений приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М. за реєстровим №717, перевівши право покупця за цим договором на ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.12.2012 у будинку АДРЕСА_2 , де вона постійно проживала, сталася пожежа. У вказаному будинку були зареєстровані вона, її дочка ОСОБА_2 та онук ОСОБА_5 , але фактично проживали за адресою: АДРЕСА_3 .

Після пожежі її частина будинку прийшла у непридатний для проживання стан, тому вона стала збирати кошти для придбання нового житла. Кошти їй виділила Ніжинська міська рада Чернігівської області, куди на відкриті карткові рахунки люди перераховували благодійну допомогу. За допомогою людей були зібрані кошти для придбання нового житла.

В подальшому, у зв`язку з незадовільним станом її здоров`я та похилим віком вона надала дозвіл формально вписати в договір як покупця свою дочку ОСОБА_2 , оскільки мала намір забезпечити житлом себе та свою дочку з онуком.

01.07.2013 між ОСОБА_2 , як покупцем, та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , за яким продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв від продавця вказану квартиру і оплатив її вартість за ціною та у порядку, передбаченому договором. Вартість квартири складала 158 202 грн.

Зазначає, що саме вона фактично є покупцем зазначеної квартири та здійснила оплату вартості квартири коштами, які належали їй особисто та які були надані їй як матеріальна допомога.

Після укладення договору купівлі-продажу у квартирі стала проживати дочка з неповнолітнім сином та нести всі витрати по утриманню квартири як власник.

На цей час її дочка розлучилася зі своїм чоловіком ОСОБА_3 - третьою особою у справі, який звернувся до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя, включаючи і квартиру АДРЕСА_1 , яку вона придбала за власні кошти, тому у разі задоволення позову про поділ майна вона може залишитися без житла, оскільки кімната № НОМЕР_1 по АДРЕСА_4 , де вона проживає, теж є предметом поділу майна подружжя.

Позивачка та її представник - адвокат Савченко В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Позивачка пояснила, що мала на меті придбати собі спірну квартиру і для цього збирала кошти, а не надавала кошти дочці та її чоловіку ОСОБА_3 для придбання їм житла.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що купівлю квартири АДРЕСА_1 оформила на себе за кошти, які дала мати ОСОБА_1 , а не за спільні кошти подружжя. Мати зібрала близько 160 000 грн на придбання квартири, вони з чоловіком таких грошей не мали, оскільки у них незначні доходи. При укладенні договору купівлі-продажу її чоловік ОСОБА_3 був присутнім і давав згоду на придбання квартири.

У шлюбі з ОСОБА_3 вона перебувала з 2005 року по 2017 рік, а квартира придбана 01.07.2013.

На цей час у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до неї про поділ майна, предметом поділу є ця квартира.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася надіславши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 та його представник - адвокат Аніщенко О.Г. зазначили, що квартира придбана у шлюбі за спільні кошти.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що його мати є однокласницею ОСОБА_2 , вони тривалий час підтримують дружні стосунки, тому на її прохання він передавав ОСОБА_1 4000 грн для придбання житла після пожежі у їх будинку.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що відповідачка ОСОБА_2 є її подругою і коли у ОСОБА_1 сталася пожежа, то вона дала їй 5000 грн. Хто придбав квартиру їй невідомо.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_2 і після пожежи у будинку її матері ОСОБА_1 він передав 15000 грн для придбання нового житла.

Свідок ОСОБА_9 показав, що надавав допомогу грошовими коштами 2000 грн та 3000 грн на придбання будівельних матеріалів для ремонту будинку ОСОБА_1 після пожежі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 з 28 січня 2005 року перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Солом*янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 105 (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.08.2005 року вони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.10.2017 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.19).

З договору купівлі-продажу серії ВТІ № 413039, посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М. та зареєстрованого у реєстрі про реєстрацію нотаріальних дій за № 717, вбачається, що ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_2 купила двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , житловою площею 27,9 кв.м, загальною площею 47,9 кв.м, Купівлю-продаж квартири вчинено сторонами за 158 202,00 (а.с. 20-21).

Право власності на вказаний будинок згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.07.2013, номер витягу 5498629, зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 22).

Звертаючись з позовом до суду, позивачка, обгрунтовуючи заявлені вимоги, посилається на те, що 24.12.2012 у належному їй будинку АДРЕСА_2 сталася пожежа і будинок став непридатний для проживання. Зазначила, що кошти для придбання нового житла їй виділила Ніжинська міська рада Чернігівської області та були зібрані за рахунок благодійної допомоги, а тому саме вона, а не відповідачка ОСОБА_2 , сплатила кошти в повному розмірі за вказану квартиру, у зв`язку з чим и просить визнати частково недійсним договір купівлі-продажу квартири від 01.07.2013 в частині продавця, перевівши право покупця за цим договором на неї.

В якості доказу позовних вимог позивачка надала акт про пожежу від 24.12.2012 за адресою: АДРЕСА_2 , в якому зазначено, що пожежею знищено покрівлю та перекриття будинку, домашнє майно.

Позивачка зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 лише формально була зазначена в договорі в якості покупця, а дійсним покупцем є вона, оскільки придбання квартири здійснювалося за її власні кошти. На підтвердження вказаного надано: довідку філії-Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» №1249 від 22.09.2014 про те, що в ТВБВ №10024/0281 м.Ніжина на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок в гривнях і за період з 03.01.2013 по 17.04.2013 оборот грошових коштів становить - 10 969,50 грн; довідку ОСББ «Успіх-2007» про те, що мешканцями будинку в грудні 2012 - січні 2013 років було зібрано 26 487 грн коштів для допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з втратою житла внаслідок пожежі; лист виконавчого комітету міської ради про те, що рішенням комісії по наданню матеріальної допомоги від 08.01.2013 сім*ї Назаренко виділено 3000 грн (а.с. 23-27) - всього на загальну суму 40 456,50 грн.

При цьому будь-яких умов, за яких покупцем у договорі купівлі-продажу виступає ОСОБА_1 , наявність будь-яких домовленостей договір не містить та не доведено й іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.

Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.

Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України).

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч.1 ст.220 ЦК К України).

Статтею 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 340 грн.

Згідно частини 1 ст.218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування,

Таким чином, показання допитаних за клопотанням позивачки у судовому засіданні свідків стосовно передачі коштів у рахунок плати за придбання спірної квартири у 2013 році не можуть вважатися допустимими доказами і рішення не може ґрунтуватися на їх свідченнях.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Із матеріалів справи вбачається, що спірний договір було укладено в письмовій формі та посвідчено нотаріально, окрім того, сторони дійшли згоди щодо всіх його істотних умов.

З тексту договору купівлі - продажу вбачається, що у п.4 договору зазначено, що купівлю-продаж квартири вчинено сторонами за 158 202,00 грн, які сплачено Покупцем - ОСОБА_2 продавцю - ОСОБА_4 готівкою до підписання цього договору; в п.п.3 п.8 договору вказано, що договір, що укладається, не має характеру фіктивного та удаваного правочину і спрямований на реальне настання правових наслідків, що в ньому обумовлені; пунктом 10 передбачено, що цей договір купівлі-продажу квартири вчинено за згодою чоловіка покупця ОСОБА_3 , засвідченою нотаріально на заяві приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М. 01.07.2013 за №716.

В підтвердження вказаного до справи додано нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_3 , згідно якої ним надана згода на укладення дружиною ОСОБА_2 договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_5 за їхні спільні кошти, придбані за період зареєстрованого шлюбу та на умовах, йому відомих (а.с.102).

В судовому засіданні встановлено, що одержане за спірним договором купівлі-продажу майно - квартира була використана саме на задоволення потреб сім`ї відповідачки ОСОБА_2 , в спірній квартирі стали проживати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх неповнолітня дитина.

Належних, допустимих та достатніх доказів того, що спірний договір укладався для позивачки та що предмет договору передавався саме їй, надано не було. Напроти, в судовому засіданні встановлено, що позивачка в спірній квартирі не зареєстрована, в ній не проживає та ніколи не проживала.

Після укладення договору купівлі - продажу відповідачка ОСОБА_2 разом з неповнолітнім сином та чоловіком ОСОБА_3 зареєструвалися у спірній квартирі та проживали разом до розірвання шлюбу 03.10.2017 (а.с.37).

Після розірвання шлюбу в квартирі проживає ОСОБА_2 зі своїм сином до теперішнього часу та несе всі витрати по утриманню квартири як власник, що зазначила сама позивачка.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами, що саме вона була покупцем квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Керуючись ст.104, 203, 217, 655 ЦК України, ст.60 Сімейного кодексу України, ст.12, 13, 81, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - ОСОБА_3 , про визнання частково недійсним у частині покупця договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 01.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М. за реєстровим №717, та перевід права покупця за цим договором на ОСОБА_1 ,- відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т. Ковальова