Справа № 324/495/21
Провадження № 2/324/397/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Пологи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Селянського фермерського господарства «Юлія» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Голова СФГ «Юлія» Самойленко А.М. звернувся до суду із вказаним позовом і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що в серпні 2017 року до підприємства звернувся ОСОБА_1 з проханням позичити йому грошові кошти у сумі 38000 гривень для власних потреб. Домовившись про всі істотні умови щодо позики грошей, а саме суми позики, терміну позики, порядку передачі грошей та порядок їх повернення, 17 серпня 2017 року СФГ «Юлія» уклало договір позики з ОСОБА_1 , відповідно до умов якого ОСОБА_1 повинен повернути кошти як одноразово в повному обсязі, так і частинами у розмірі 70% від заробітної плати, яку він отримував у СФГ «Юлія». Кошти відповідач відповідно до договору та домовленості отримав у повному обсязі. З часу укладення договору відповідач сплатив частину коштів у сумі 15663,58 грн., решту боргу у сумі 22336,42 грн. відповідач не сплачує з листопада 2020 року. Строк повернення коштів сплив. Відповідач відмовляється в подальшому сплачувати кошти за договором позики, при цьому в СФГ «Юлія» він не працює.

У зв`язку з зазначеним голова СФГ «Юлія» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Селянського фермерського господарства «Юлія» суму боргу за договором позики у розмірі 22336,42 грн. та судові витрати по сплаті судового збору.

Голова СФГ «Юлія» Самойленко А.М., повноваження якого підтверджені копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також копією наказу №2 від 16 березня 2000 року, у судове засідання не явився, але надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без участі представника позивача; стягнути судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору з відповідача на користь позивача.

Відповідач ОСОБА_1 також у судове засідання не явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі без застосування засобів технічної фіксації, позовні вимоги Селянського фермерського господарства «Юлія» про стягнення з нього, ОСОБА_1 , суми договору за договором позики у розмірі 22336,42 грн. визнав у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог керівником позивача, визнання відповідачем позову, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судом встановлено, що 17 серпня 2017 року між СФГ «Юлія» та ОСОБА_1 був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_1 отримав у борг у позивача СФГ «Юлія» грошові кошти в сумі 38000,00 грн.

Згідно п.2.3 розділу 2 договору позики, сума позики може бути повернута позичальником ОСОБА_1 як одноразово в повному обсязі, так і по частинах у розмірі 70% від заробітної плати за мінусом обов`язкових відрахувань, проте вся сума позики повинна бути повернута. Згідно п.3.1 розділу 3 договору позики термін надання позики становить 1 місяць з моменту підписання цього договору.

Згідно п.1.2 розділу 1 договору позики відсотки за користування позикою за цим договором не встановлюються.

На підтвердження отримання від СФГ «Юлія» на виконання вказаного договору ОСОБА_1 38 тис. грн. ним була власноруч 17 серпня 2017 року складена та підписана розписка.

Проте, у порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 позику повністю не повернув.

Так, згідно копії довідки СФГ «Юлія», доданої до позову, у серпні 2017 року з заробітної плати, нарахованої ОСОБА_1 за відпрацьований період у СФГ «Юлія», було утримано 10021,48 грн.; у листопаді 2019 року з ОСОБА_1 було утримано 1612,00 грн., протягом квітня-жовтня 2020 року з ОСОБА_1 було утримано 4000 грн., а всього за зазначений період з відповідача було утримано 15633,58 грн.

Позивач СФГ «Юлія» на адресу відповідача ОСОБА_1 25 лютого 2019 року направив претензію щодо наявності у нього заборгованості за договором позики від 17 серпня 2017 року і щодо повернення грошових коштів. З матеріалів справи встановлено судом, що ОСОБА_1 зазначену претензію залишив поза увагою, кошти позивачу не повернув.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст.1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною 2 ст.1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд приходить до висновку, що сторонами були дотримані вимоги ч.1 ст.1047 ЦК України щодо письмової форми позики. Тобто, копія розписки, яка міститься в матеріалах справи, підтверджує факт передачі позивачем та отримання відповідачем грошових коштів у борг і факт наявності обов`язку відповідача щодо повернення цих коштів позивачеві.

Доказів належного виконання зобов`язання із повернення позики у строк, вказаний в договорі позики, розписці, відповідачем надано суду не було.

При цьому суд бере до уваги той факт, що відповідач не заперечує, що у нього перед СФГ «Юлія» є борг у сумі 22336,42 грн. та не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, так як він самостійно не вжив заходів для повернення боргу.

При цьому суд бере до уваги той факт, що відповідач був обізнаний про подання СФГ «Юлія» позову до нього про стягнення боргу за договором позики, але за весь час перебування даної справи на розгляді у суді він не вжив заходів для повернення боргу.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов СФГ «Юлія» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення в відповідача на користь позивача 22336,42 грн.

Щодо розподілу судових витрат у даній справі суд зазначає наступне.

З платіжного доручення №1599 від 24 березня 2021 року судом встановлено, що при подачі позову до суду СФГ «Юлія» сплачено 2720,00 грн. судового зору, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий зір» є на 450,00 грн. більше, ніж передбачено зазначеним Законом для визначення розміру судового збору для юридичних осіб у цивільних справах зазначеної категорії.

Своєю заявою до суду від 12 травня 2021 року керівник СФГ «Юлія» просить суд при постановленні рішення повернути позивачу суму надмірно сплаченого судового збору в розмірі 450,00 грн.

Згідно вимог п.4 ч.7 ст.265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині рішення суду також вказується про повернення судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового зору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи, що позивач при подачі позову до суду здійснив переплату судового збору на 450,00 грн., суд відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий зір» і п.4 ч.7 ст.265 ЦПК України вбачає підстави для задоволення заяви керівника позивача щодо повернення надмірно сплаченої суми судового збору в розмірі 450,00 грн. (2720 грн. 2270 грн. = 450 грн.).

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд при розподілі судових витрат у даній цивільній справі виходить з розміру суми судового збору, яка підлягала сплаті при подачі позову до суду (2270,00 грн.), а не виходячи з розміру фактично сплаченої суми судового збору (2720,00 грн.).

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то поверненню з державного бюджету на користь позивача СФГ «Юлія» підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позову до суду відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», а саме в розмірі 2270,00 грн., тобто кошти в сумі 1135,00 грн. Решта судового збору у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позову до суду відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», а саме в розмірі 2270,00 грн., тобто кошти в сумі 1135,00 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки судом з матеріалів справи встановлено, що відповідач не має пільг зі сплати судового зору, встановлених ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 3, 16, 141, 142, 206 ч.4, 207, 265 ч.7 п.4, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050 ЦК України, ст.ст.11, 12, 13, 81, 133, 141, 142, 247 ч.2, 259, 263-265, 354 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий зір», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Селянського фермерського господарства «Юлія» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Селянського фермерського господарства «Юлія», яке знаходиться за адресою: 70623, Запорізька область, Пологівський район, с.Балочки, вул.Миру, буд.46, , заборгованість за договором позики від 17 серпня 2017 року в загальній сумі 22336 (двадцять дві тисячі триста тридцять шість) гривень 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь селянського фермерського господарства «Юлія», яке знаходиться за адресою: 70623, Запорізька область, Пологівський район, с.Балочки, вул.Миру, буд.46, , 50 відсотків від суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позову до суду відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», а саме в розмірі 2270,00 грн., тобто кошти в сумі 1135,00 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (, що розташоване за адресою: 69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний,168) повернути селянському фермерському господарству «Юлія», яке знаходиться за адресою: 70623, Запорізька область, Пологівський район, с.Балочки, вул.Миру, буд.46, , 50 відсотків від суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позову до суду відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», а саме в розмірі 2270,00 грн., тобто кошти в сумі 1135,00 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок судового збору, сплаченого ним відповідно до платіжного доручення №1599 від 24 березня 2021 року, який був перерахований на розрахунковий рахунок: №UA0008451, отримувач: ГУК в Запорізькій області/ТГ м.Пологи, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.).

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (, що розташоване за адресою: 69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний,168) повернути селянському фермерському господарству «Юлія», яке знаходиться за адресою: 70623, Запорізька область, Пологівський район, с.Балочки, вул.Миру, буд.46, , суму судового збору в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок, сплачену надмірно відповідно до платіжного доручення №1599 від 24 березня 2021 року, який був перерахований на розрахунковий рахунок: №UA0008451, отримувач: ГУК в Запорізькій області/ТГ м.Пологи, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.).

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Кацаренко І. О.