Справа № 243/4164/21
Провадження № 2-з/243/3/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Глух А.О.,

представника заявника Сокольської О.О.,

особи, стосовно якої вирішується

питання застосування заходів

забезпечення позову ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в який просив накласти арешт шляхом заборони здійснювати розпорядження на 1/4 частку нерухомого майна - нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заяву обґрунтовує тим, що з 14.05.1982 року до 15.12.2008 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 . В період перебування у шлюбі за спільні кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2002 року придбано 30/100 частин приміщень та споруд дитячого оздоровчого табору «Донецька юність» в м.Святогірськ на земельній ділянці Слов`яногірської ради. Згідно з рішенням виконкому Святогірської міської ради №138 від 26.05.2004 року змінено цільове призначення будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Донецька юність» на базу відпочинку батьків з дітьми, розташовану у АДРЕСА_1 .

У 2004 році 1/2 об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , заявником та ОСОБА_1 була відчужена на користь ОСОБА_3 .

В подальшому, 10.01.2008 р. до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно був внесений запис про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частки нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, 1/4 частки вищезазначеного майна, є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи застосування заходів забезпечення позову відповідно до ст. 152 ЦПК України, заявник посилається на те, що 02.09.2020 року ОСОБА_1 подарувала своїй рідній сестрі ОСОБА_4 нежитлові приміщення загальною площею 61,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене відчуження було здійснено одразу після того, як 18.08.2020 року постановою Донецького апеляційного суду у справі № 243/11349/18 залишено без змін ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2020 року у справі № 243/11349/18, якою закрито провадження у цій справі та скасовано заходи забезпечення позову, накладені на підставі ухвали Слов`янського міськрайонного суду від 30.11.2018 року.

Постановою Донецького апеляційного суду від 07.04.2021 р. у справі № 243/1447/18: скасовано ухвалу про забезпечення позову від 13 лютого 2018 року у справі № 243/1120/18, якою накладено арешт на 1/4 частину нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . вартістю 1 269 466 гривень 50 копійок, яка належить ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що ОСОБА_1 здійснила перереєстрацію нерухомості у м. Харкові на свою сестру, яке було здійснено одразу після проголошення Донецьким апеляційним судом постанови від 18.08.2020 року у справі № 243/11349/18, цілком ймовірно, що зараз ОСОБА_1 також може здійснити відчуження 1/4 частки нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

ОСОБА_2 зазначає, що має намір звернутися до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_1 у строки, встановлені ст.152 ЦПК України про поділ спільної сумісної власності - 1/4 частини нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 1 269 466 гривень 50 копійок, яка зареєстрована за ОСОБА_1 .

Дана заява про забезпечення позову не може спричинити завдання збитків ОСОБА_1 , а тому заявник вважає недоцільним застосування зустрічного забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування, визначені ЦПК України.

ОСОБА_1 подано до суду заперечення на заяву ОСОБА_2 , в якій посилається на необґрунтованість та безпідставність поданої заяви.

Зазначає, що ОСОБА_2 є співвласником такої самої, як ОСОБА_1 долі, а саме: 1/4 частини нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Доля ОСОБА_1 , як в свою чергу і доля ОСОБА_2 становить спільність майна подружжя, а тому розпорядження такою долею, що у майбутньому буде становити предмет позову ОСОБА_2 , у будь-який спосіб унеможливлено вимогами статті 65 Сімейного кодексу України, імперативні приписи якої також свідчать про цілковиту надуманість та безпідставність заяви ОСОБА_2 .

Так, в силу статті 65 Сімейного кодексу України унормовано порядок реалізації права подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідно до якої дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Наведене свідчить про безпідставність та надуманість посилань ОСОБА_2 про необхідність забезпечення його майбутніх вимог, спростовує доводи заяви ОСОБА_2 про можливість розпорядження долею ОСОБА_1 без письмової, нотаріально посвідченої згоди заявника ОСОБА_2 та свідчить про відсутність визначених процесуальним Законом підстав забезпечення майбутніх позовних вимог ОСОБА_2 .

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Зазначених підстав на думку ОСОБА_1 в даному випадку не існує.

Відчуження рівних часток без згоди співвласників та відчуження цих часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без згоди один одного, повністю унеможливлено вимогами ч. 1 ст. 358 ЦК України, ст. 65 СК України, що свідчить про відсутність встановлених статтею 149 ЦПК України підстав забезпечення майбутнього позову.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_5 в своїй заяві безпідставно не зазначає, що має у спільній власності з ОСОБА_1 саме таку 1/4 частку спірного майна.

Розгляд заяви про забезпечення позову призначено судом в порядку ч. 4 ст. 153 ЦПК України в судовому засіданні з викликом сторін.

Представник заявника в судовому засіданні просила заяву задовольнити. Крім того, зазначила, що придбана в 2007 році ОСОБА_5 1/4 частка спірного майна є його особистою власністю, оскільки ОСОБА_5 з ОСОБА_1 з 2007 року фактично не перебував у шлюбних відносинах.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просила відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову з підстав, викладених у запереченнях на заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонам дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном.

Судом встановлено, що з 14.05.1982 року до 15.12.2008 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2002 року ОСОБА_1 придбано 30/100 частин приміщень та споруд дитячого оздоровчого табору «Донецька юність» в м.Святогірськ на земельній ділянці Слов`яногірської ради.

Згідно з рішенням виконкому Святогірської міської ради №138 від 26.05.2004 року змінено цільове призначення будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Донецька юність» на базу відпочинку батьків з дітьми, розташовану у АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.01.2007 року ОСОБА_2 придбано 5/20 часток нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми, що знаходяться в АДРЕСА_1 . На земельній ділянці земель Святогірської міської ради.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (загальна вартість нерухомого майна 5077866,00 грн.), зазначені ОСОБА_1 (1/4 частки), ОСОБА_2 (1/4 частки), ОСОБА_3 (1/2 частки).

Підставою виникнення права власності у зазначених осіб в реєстрі зазначено свідоцтво про право власності б/н від 10.01.2008 року, виданого Святогірською міською радою.

Таким чином, з заяви про забезпечення позову та наданих учасниками доказів, вбачається наявність спору між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , оскільки спірне майно останніми набуто в період перебування у шлюбі, враховуючи, що вартість майна, відносно якого заявник просить забезпечити позов є співмірною з ціною позову майбутнього позову, суд вбачає підстави для забезпечення позову для захисту матеріально-правових інтересів заявника, для того щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що арешт майна, як вид забезпечення позову це встановлений законом тимчасовий захід, який полягає в обмеженні власника (користувача) майна на вільне володіння, користування та розпорядження даними майном, з метою забезпечення виконання рішень судів, якими поновлюються порушенні права та інтереси фізичних осіб, за захистом яких вони звернулися до суду.

З огляду на обраний вид забезпечення позову (заборона розпорядження), який не впливає на матеріальний стан ОСОБА_1 , як власника майна та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви про забезпечення позову.

Виходячи з вищенаведених мотивів, підстави для застосування зустрічного забезпечення в порядку ст. 154 ЦПК України відсутні.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність доказів на підтвердження відчужити спірне майно, а також відсутність законної можливості на таке відчуження без згоди ОСОБА_2 , суд не приймає до уваги, оскільки зазначене не є підставою для відмови у забезпеченні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони здійснювати розпорядження на 1/4 частку нерухомого майна нежитлових будівель та споруд бази відпочинку батьків з дітьми « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 05 травня 2021 року.

Суддя І.Ю. Фалін