СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. №753/14736/20

пр. №2/759/2161/21

12 травня 2021 року

Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого-судді Горбенко Н.О., при секретарі Савіцькій Л.Д., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києві цивільну справу № 759/14736/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення боргу за борговою розпискою, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.07.2017 року він з відповідачем по справі ОСОБА_2 уклали договір зобов`язання, відповідно до якого відповідач після отримання акту виконаних робіт та звірки фактично виконаних робіт зобов`язався провести розрахунок на користь позивача, а саме сплатити суму у розмірі 17 200 грн. Однак, після отримання акту виконаних робіт станом на день подання позовної заяви відповідач ОСОБА_2 не сплатив кошти за виконані роботи відповідно до Акту, в зв`язку з ігнорування останнього вирішити спір в позасудовому порядку, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу за розпискою в розмірі 17200 грн., судовий збір в сумі 840, 80 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн..

В судове засідання позивач не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність з зазначенням про підтримання позовних вимог на підставі викладеного в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, представником подано відзив на позовну заяву, в якому заперечувалося проти задоволення позову з підстав його необгрунтування та визнання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідач коштів в борг не отримував та відповідно і зобов`язання за борговою розпискою відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Положеннями ч.2 ст.1046 ЦК України передбачено, що договір позики є укладеним, зокрема і з моменту передання грошей. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що узгоджується з вимогами положення ч.1 ст.1047 ЦК України.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

В постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14 зазначено, що «відповідно до норм ст.ст.1046,1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».

Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки».

Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2017 року відповідачем у справі позивачу було надано розписку, відповідно до якої відповідач ОСОБА_2 зобов`язувався після надання йому акту звірки та акту виконаних робіт провести розрахунок за виконану роботу у сумі 17200 грн..

Суд звертає увагу, що під борговою розпискою розуміється текстовий документ, який засвідчує факт отримання грошей або цінного майна в борг на умовах укладеного усного договору. Позичальник власним підписом підтверджує отримання коштів у тимчасове користування та зобов`язання повернути їх на вимогу або у вказаний термін.

Копія розписки відповідача у справі, надана до суду позивачем, не містить природи договору боргової розписки, яка полягає в отриманні в борг грошових коштів та засвідченні отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей чи переданні грошової суми позичальнику.

Розписка, як борговий документ, що підтверджує боргове зобов`язання має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів, всупереч цьому розписка надана до суду позивачем таких відомостей не містить.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не було доведено того, що у відповідача виникли перед ним боргові зобов`язання грошового характеру саме на підставі боргової розписки, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову, зазначені позивачем в обгрунтування позову.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, те, що у позові ОСОБА_1 відмовлено повністю, судовий збір та витрати на правову допомогу стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же термін з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.О. Горбенко