РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Бодрової О.П., за участю секретаря судового засідання Шеремет Ю.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 485/1361/20, провадження № 2/485/15/21 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Мелех Дмитро Орестович, до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої та шкоди, пов`язаної з втратою годувальника,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Мелех Д.О. звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої та шкоди, пов`язаної з втратою годувальника.

Позов мотивований тим, що 11 лютого 2020 року близько 08 год. 30 хв. на автодорозі Р-81, в районі 133 км + 200 м, мало місце зіткнення автомобіля Daewoo Sens, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 з автобусом Рута 20, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП водію ОСОБА_3 , пасажирам автомобіля Daewoo Sens: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, від яких останні померли на місці пригоди. Пасажиру Daewoo Sens - ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, після чого доставлено до Херсонської обласної клінічної лікарні, в якій остання померла - 13.02.2020 року.

Кримінальне провадження № 0000085 від 11.02.2020 року за фактом дорожньо-транспортної події закрито, у зв`язку з відсутністю в діях водія автобуса Рута 20, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

Малолітньому сину загиблої ОСОБА_5 : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було заподіяно моральну шкоду та шкоду пов`язану з втратою годувальника внаслідок смерті матері у дорожньо-транспортній пригоді. Законним представником малолітнього ОСОБА_2 є його батько позивач ОСОБА_1 ..

Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність заподіювачів шкоди на дату ДТП була застрахована: автомобіля Daewoo Sens, р.н. НОМЕР_1 - в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», поліс №135275595; автобуса Рута 20, р.н. НОМЕР_2 - в ПрАТ «УПСК», поліс № А02704981, позивач вказує, що у відповідачів виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну при експлуатації забезпечених транспортних засобів.

Виходячи з вимог п. 27.3. ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на 2020 рік - 4723 грн, вважає, що загальний розмір відшкодування моральної шкоди, що відшкодовується становить 56676 грн (12 х 4723 грн). Враховуючи, що право на відшкодування шкоди мають: батьки загиблої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діти загиблої ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також ОСОБА_2 , то кожний з них має право на відшкодування шкоди у розмірі по 8096 грн 57 к. (56 676 грн : 7).

Також, виходячи з вимог п.27.2. ст.27 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на 2020 рік - 4723 грн, вважає, що загальний розмір відшкодування шкоди пов`язаної з втратою годувальника, що відшкодовується становить 170028 грн (36 х 4723 грн). Враховуючи, що право на відшкодування вказаної шкоди мають: малолітні та неповнолітні діти загиблої: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також ОСОБА_2 , то кожний з них має право на відшкодування шкоди у розмірі по 42507 грн 00 к. (170028 грн : 4).

У зв`язку з наведеним, з урахуванням уточнень, в частині понесених судових витрат, позивач просив суд стягнути з відповідачів в рівних частинах на користь ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , 8096,57 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 42507 грн в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника, а також стягнути з відповідачів в рівних частинах понесені судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

17 листопада 2020 року до суду надійшли відзиви відповідачів.

Так, у відзиві ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» зазначає, що ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звертався до них із заявою про виплату страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою та виплату страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, надавши при цьому відповідні документи. ТДВ було прийнято рішення щодо відшкодування моральної шкоди та шкоди пов`язаної із втратою годувальника для малолітнього сина потерпілої. У зв`язку із зверненням позивача до суду, враховуючи положення п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не може виплатити страхове відшкодування. Звертають увагу суду на те, з урахуванням того, що ДТП сталося саме внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, тому шкода завдана смертю ОСОБА_5 має бути відшкодована як ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» так і ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Таким чином, ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» визнає заявлені майнові вимоги щодо солідарної виплати відповідачами на користь позивача моральної шкоди та шкоди пов`язаної із втратою годувальника. Із вимогами щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу ТДВ не погоджується, так як на їх думку вони повинні бути документально підтверджені та доведені.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у відзиві на позовну заяву зазначили, що ні позивач, ні його представник із заявою про страхове відшкодування до них не зверталися. Страховиком не приймалося рішення про здійснення чи відмову у здійсненні позивачу страхового відшкодування. Посилаючись на ч. 5 ст. 1187 ЦК України та п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звертає увагу суду на те, що саме водій ОСОБА_3 своїми діями створив небезпеку, яка унеможливила відвернення негативних наслідків, що підтверджено результатами експертного дослідження, та те, що відсутність у водія ОСОБА_4 технічної можливості уникнути ДТП є обставиною непереборної сили, а тому у останнього відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. А відповідно до п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Отже, позовні вимоги до ПрАТ «УПСК» вважають безпідставними, позовні вимоги не визнають, тому у задоволені позову до ПрАТ «УПСК» просять відмовити у повному обсязі.

12 січня 2021 року до суду від представника позивача надійшли заперечення на відзив ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в яких представник не погоджується з доводами відзиву ПрАТ «УПСК», посилаючись на те, що відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє страховика від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження /а.с.37-38/.

Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача.

Представник позивача - адвокат Петрик О.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 лютого 2020 року близько 08 год. 30 хв. на автодорозі Р-81, в районі 133 км + 200 м, відбулося зіткнення автомобіля Daewoo Sens, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 з автобусом Рута 20, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП водію ОСОБА_3 , пасажирам автомобіля Daewoo Sens: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, від яких останні померли на місці пригоди та пасажиру Daewoo Sens - ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження, після чого доставлено до Херсонської обласної клінічної лікарні, в якій остання померла.

За фактом вказаної ДТП розпочато кримінальне провадження №0000085 від 11.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Постановою слідчого управління ГУНП в Херсонській області від 25 травня 2020 року закрито вказане кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю в діях водія автобуса Рута 20, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України /а.с.11-13/.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином загиблої ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 є його батьком, діє як його законний представник.

Як вбачається із матеріалів справи, на момент ДТП цивільна-правова відповідальність водія автомобіля Daewoo Sens, р.н. НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», а водія транспортного засобу Рута 20, р.н. НОМЕР_2 в ПрАТ «УПСК» /а.с.22, 23/.

12 березня 2020 року ОСОБА_1 , від імені якого діє Мелех Д.О. , звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , з заявами про виплату страхового відшкодування /а.с.25, 26/.

З наданого ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» листа №51-4822 від 12.08.2020 року вбачається, що страхова компанія прийняла рішення про виплату страхового відшкодування позивачу /а.с.85-87/.

До теперішнього часу страхове відшкодування позивачу не виплачено.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої та шкоди, пов`язаної із втратою годувальника, суд виходить із такого.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам (які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад пасажир транспортного засобу) застосовується положення частини другої статті 1188 ЦК України, згідно з яким, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

За змістом цієї норми обов`язок з відшкодування шкоди покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного з них, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).

Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки та третіми особами, яким такий володілець завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця незалежно від його вини.

Частиною першою статті 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

В разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина перша статті 543 ЦК України).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до статті вищевказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом пункту 22.1 статті 22, статті 23 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до частини 1 статті 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності;4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

За змістом пункту 36.3 статті 36 цього Закону Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , реалізуючи на власний розсуд свої права, скориставшись своїм правом вибору боржника, пред`явив свої вимоги саме до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» і ПрАТ «УПСК», так як саме відповідачі застрахували цивільно-правову відповідальність власників джерел підвищеної небезпеки, внаслідок взаємодії яких було спричинено шкоду.

До теперішнього часу страхове відшкодування позивачу не виплачено.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на день дорожньо-транспортної пригоди становив 4723 грн (ст.8 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік).

Отже, суд дійшов висновку, що з урахуванням права сина загиблої на відшкодування шкоди, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю його матір`ю, у розмірі 8096 грн 57 к. (56676 грн : 7) та на відшкодування шкоди пов`язаної з втратою годувальника у розмірі 42507 грн (170228:4).

Таким чином, позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Визначаючи суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «АВТОПОМІЧ» укладений договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05 березня 2020 року /а.с.28-30/.

Розрахунок №1 розміру професійної правничої (правової) допомоги від 05 березня 2020 року містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом із зазначенням часу виконання та розміру гонорару за кожну з них.

Так, адвокатом виконано такі роботи з надання правової допомоги: юридична консультація; підготовка до написання позовної заяви (аналіз законодавства, судової практики); складання та написання позовної заяви в т.ч. готування додатків та здійснення розрахунків, що разом становить 5000 грн /а.с.33/.

Також, надано відповідний акт наданих послуг від 16 грудня 2020 року.

Сплата вказаних грошових коштів ОСОБА_1 (через Ясінського С.Е. ) адвокатському об`єднанню підтверджується відповідною квитанцією про оплату.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що з відповідачів на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, понесені на професійну правничу допомогу.

З урахуванням того, що позивач при поданні позову до суду був звільнений від сплати судового збору, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 23, 1168, 1188 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 133,137,141, 247, 263-264, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Мелех Дмитро Орестович, до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої та шкоди, пов`язаної із втратою годувальника - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай.» () на користь ОСОБА_1 (Миколаївська область, Снігурівський район, с.Михайлівка, РНОКПП НОМЕР_3 ) 4048,29 гривень (чотири тисячі сорок вісім грн 29 к.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_1 (Миколаївська область, Снігурівський район, с.Михайлівка, РНОКПП НОМЕР_3 ) 4048,29 гривень (чотири тисячі сорок вісім грн 29 к.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай.» () на користь ОСОБА_1 (Миколаївська область, Снігурівський район, с.Михайлівка, РНОКПП НОМЕР_3 ) 21253,50 гривень (двадцять одну тисячу двісті п`ятдесят три грн 50 к.) в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_1 (Миколаївська область, Снігурівський район, с.Михайлівка, РНОКПП НОМЕР_3 ) 21253,50 гривень (двадцять одну тисячу двісті п`ятдесят три грн 50 к.) в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай» () на користь ОСОБА_1 (Миколаївська область, Снігурівський район, с.Михайлівка, РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_1 (Миколаївська область, Снігурівський район, с.Михайлівка, РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай» () на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 04 лютого 2021 року.

Суддя О.П.Бодрова