КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 824/72/21

Номер провадження 22-вк/824/113/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Махлай Л.Д., при секретарі Гойденко Д.В.

учасники справи

заявник Чайна Харбор Енджиніринг компані лтд.

боржник Державне підприємство

«Адміністрація морських портів України»

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Чайна Харбор Енджиніринг компані лтд. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 березня 2021 року у справі за позовом Чайна Харбор Енджиніринг компані лтд. до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про стягнення заборгованості по сплаті вартості виконаних робіт,

в с т а н о в и в :

01.04.2021 Чайна Харбор Енджиніринг компані лтд.звернулося до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 11.03.2021.

В обґрунтування заяви зазначало, що 11.03.2021 МКАС при ТПП України ухвалено рішення у справі № 117/2020 за позовом Чайна Харбор Енджиніринг компані лтд.до ДП «Адміністрація морських портів України», яким стягнуто на їх користь 181 503,70 доларів США вартості виконаних робіт, 29 403, 59 доларів США пені за прострочення оплати виконаних робіт та 4 697,97 доларів США у відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору, а всього 215 605,26 доларів США.

Спір, який став предметом розгляду арбітражного суду, виник на підставі договору про виконання днопоглиблювальних робіт № 89-В-ЮЖФ-18 від 06.04.2018. Відповідно до пункту 18.15 договору сторони погодили, що всі спори розбіжності чи вимоги, які виникають із цього договору підлягають вирішенню у МКАС при ТПП України. Про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений, приймав участь у судовому розгляді та отримав копію судового рішення.

У письмових запереченнях щодо заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України представник ДП «Адміністрація морських портів України»просить відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, відповідно до п. 116 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668, якщо роботи виконуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, відповідальність сторін за порушення зобов`язань за договором підряду та порядок урегулювання спорів визначаються з дотриманням вимог актів законодавства, що регулюють ці питання. Договір підряду укладено відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі». Відповідно до цього Закону договір про закупівлю це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результати проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару. Спори, які виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі зачіпають публічні інтереси, в зв`язку із чим не можуть бути передані на розгляд арбітражу з огляду на їх правову природу. Спір виник в результаті виконання договору про публічні закупівлі, отже він відноситься до виключної компетенції господарських судів. Вважає, що на дату укладення договору сторони не мали право передавати усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають з договору на вирішення МКАС при ТПУ України.

У судовому засіданні представник заявника Ногіна І.І. підтримала заяву з підстав, наведених у ній, та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник ДП «Адміністрація морських портів України»Остапов В.В. просив відмовити у задоволенні заяви.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Заявником надано нотаріально посвідчену копію рішення МКАС при ТПП України від 11.03.2021, згідно з яким стягнуто з ДП «Адміністрація морських портів України»на користь Чайна Харбор Енджиніринг компані лтд. 181 503,70 доларів США по сплаті вартості виконаних робіт, 29 403, 59 доларів США пені за прострочення оплати виконаних робіт та 4 697,97 доларів США відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору, а всього 215 605,26 доларів США.

Рішення прийнято у складі арбітра - голови Сліпачук Т.В., арбітрів Бєлоусова П.І. та Тіммерманса В.А.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях, у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших - органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» Арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені в Главі 3 Розділу IX ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражі в Україні надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».

У відповідності до ст. 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором; згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати чи законним є прийняте рішення, обговорювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

При вирішенні питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд також не може встановлювати наявність чи відсутність між сторонами інших зобов`язань за контрактом.

Визнання та виконання арбітражних рішень регулюється також Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958 (Нью-Йорк) (далі-Конвенція); яка набрала чинності для України з 08.01.1961, та членами якої є Швейцарія та Сполучене Королівство Велика Британія.

Нью-Йоркська Конвенція встановлює, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у нижченаведених статтях Конвенції.

Відповідно до статті 4 Конвенції для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: а) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; b) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надається переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем чи дипломатичною або консульською установою.

Чайна Харбор Енджиніринг компані лтд. звернулося із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП від 11.03.2021 у межах встановленого законом строку.

Заявником до заяви долучено документи у відповідності до переліку, визначеного статтею 4 Конвенції, що узгоджуються з положеннями ст. 476 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», а саме: нотаріально завірена копія арбітражного рішення МКАС при ТПП від 11.03.2021; нотаріально завірена копія договору, укладеного 06.04.2018 між Чайна Харбор Енджиніринг компані лтд. та ДП «Адміністрація морських портів України», офіційні переклади вищевказаних документів на українську мову.

ДП «Адміністрація морських портів України» не заперечує, що було повідомлено про час та місце розгляду справи, йому направлено копію позовної заяви разом з додатками, та ним отримано копію рішення МКАС при ТПП від 11.03.2021.

ДП «Адміністрація морських портів України» просить відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що договір щодо виконання якого виник спір є договором про публічну закупівлю, у зв`язку із чим вважає, що спір щодо невиконання договору не може бути переданий на розгляд арбітражу. Вважає, що виключна компетенція на розгляд таких спорів відноситься до юрисдикції господарського суду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ГПК України.

Разом з тим, ДП «Адміністрація морських портів України» зверталося до господарського суду з позовом про визнання договору (підряду на виконання робіт) № 89-В-ЮЖФ-18 недійсним в частині арбітражного застереження (п. 18.15) та рішенням Господарського суду м. Києва від 13.10.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Зазначеними рішеннями встановлено, що закон не містить заборони на укладення такого застереження, а даний спір стосується цивільно-правових аспектів договору (підряду на виконання робіт) і не стосується його публічно-правових аспектів, а саме питань дотримання закону при проведенні публічних торгів. Цивільно - правові аспекти спорів, зазначених у пунктах 2,7 ч. 1, п. 6 ч. 2 ст. 20 ГПК України, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі, можуть бути передані на вирішення міжнародного комерційного арбітражу. Обмеження, передбачене ч. 1 ст. 22 ГПК України стосується спорів, які виникають з підстав невірного застосування законодавства щодо публічних закупівель, як то порушення процедури такої закупівлі та інше.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958, презюмуючи обов`язковість арбітражного рішення, передбачає вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Перелік підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначено у ст. 478 ЦПК України, у ст. 5 Конвенції та у ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Згідно зі ст. 478 ЦПК України суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; ґ) або рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: а) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або с) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: а) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Стаття 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» також передбачає, що у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що: - одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або - сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або - рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або - склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або - рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: - об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або - визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

За змістом даних норм тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Оскільки Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» не надало доказів про наявність підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 11.03.2021 по справі № 117/2020.

Оскільки за результатами розгляду заяву задоволено, судових збір за подачу заяви підлягає стягненню з боржника на користь заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 474-479 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

заяву Чайна Харбор Енджиніринг компані лтд. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 березня 2021 року у справі№ 117/2020 задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 11 березня 2021 року у справі за позовом Чайна Харбор Енджиніринг компані лтд. до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про стягнення заборгованості по сплаті вартості виконаних робіт.

Видати виконавчий лист про стягнення з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) на користь Чайна Харбор Енджиніринг компані лтд. (China Harbout Engineering Company Ltd) 181 503,70 доларів США по сплаті вартості виконаних робіт, 29 403, 59 доларів США пені за прострочення оплати виконаних робіт та 4 697,97 доларів США відшкодування витрат по оплаті арбітражного збору, а всього 215 605,26 доларів США.

Стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»на користь Чайна Харбор Енджиніринг компані лтд. судовий збір у сумі 1 135 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 19.05.2021.

Суддя: Л. Д. Махлай