У Х В А Л А

про забезпечення позову

21 травня 2021 року м.Одеса Справа №522/21833/20

Провадження №2-з/522/255/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кузнецової В.В.

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Топорова Олега Миколайовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на квартиру.

Ухвалою суду від 09.12.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.01.2021 року.

12.01.2021 року у звязку з відсутністю відомостей щодо вручення судової повістки відповідачу судове засідання відкладене на 03.02.2021 року.

Ухвалою суду від 03.02.2021 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Топорова Олега Миколайовича про витребування доказів.

Ухвалою суду від 18.03.2021 року закрито підготовче провадження по вказаній справі та призначено до судового розгляду по суті на 14 травня 2021 року.

14.05.2021 року відповідач звернулася до суду із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим судове засідання відкладене на 16.06.2021 року.

19.05.2021 року представник позивача звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони до вирішення спору по суті всім суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири за АДРЕСА_1 , право власності (речове право) на яку за будь-якою особою не зареєстровано.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову представник позивача обґрунтовує існуванням ризику безперешкодного права після набуття права власності на спірну квартиру на підставі відповідної заяви та відчуження спірного майна відповідачкою на користь інших осіб до ухвалення рішення по справі, що зробить неефективним захист прав позивача в обраний ним спосіб.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимогст.153 ч.1 ЦПК України.

За змістом ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи . Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії щодо предмету спору.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

З позовної зави, заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу права власності на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 .

Враховуючи обставини, на які посилається в своєму позові позивач (не визнання відповідачем прав позивача на спірне майно), суд доходить висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача, що полягає у можливому відчуженні спірного майна відповідачем до набрання законної сили рішенням по справі, що, відповідно, у разі задоволення позову зробить неефективним судовий захист прав позивача в обраний ним спосіб, спричинить необхідність докладання ним значних зусиль та витрат для захисту своїх прав у майбутньому.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Визначаючи вид забезпечення позову, суд, виходячи з засад розумності, співмірності із заявленими вимогами, необхідності дотримання прав відповідача, доходить висновку про необхідність заборони до вирішення спору по суті всім суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири за АДРЕСА_1 , право власності (речове право) на яку за будь-якою особою не зареєстровано, оскільки вжиття зазначених заходів забезпечення позову не порушить прав відповідача на час розгляду справи користуватись спірним майном.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача та носить тимчасовий характер.

Враховуючи, що з наданих суду відомостей не вбачається, що вжиття заходів забезпечення позову в обраний судом спосіб може спричинити збитки відповідачу по справі, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Топорова Олега Миколайовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на квартиру задовольнити.

Заборонити до вирішення спору по суті всім суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири за АДРЕСА_1 , право власності (речове право) на яку за будь-якою особою не зареєстровано.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м.Одеса, вул. Черняховського, 6).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя В.В. Кузнецова