Справа № 766/9462/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,-

в с т а н о в и в :

08 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору купівлі-продажу, у якому просив визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу транспортного засобу №6541/2019/1834225 від 20.12.2019 року оформлений територіальним сервісним центром МВС 6541 РСЦ МВС в Херсонській області, укладений між ним та відповідачем; витребувати з незаконного володіння відповідача автомобіль КІА Sportage 1.7D, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_2 .

Станом на 10.06.2021 року провадження у справі не відкрито.

08 червня 2021 року заявник подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб автомобіль КІА Sportage 1.7D, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_2 номерний знак НОМЕР_3 та заборонити його відчуження до набрання рішенням у даній справі законної сили.

В обґрунтування необхідності забезпечити позов заявник зазначає, що у 2017 році перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 отримав кредит на придбання автомобілю КІА Sportage вартістю 593 960, 00 гривень та станом на 12.04.2018 року зобов`язання за кредитним договором №8745/2017 на придбання автомобіля повністю виконано. Після розлучення у 2019 році спільне майно погодили поділити у добровільному порядку наступним чином: будинок продати та гроші поділити, а автомобіль мав залишитися дружині з донькою. До продажу будинку, колишня дружина та її батько (відповідач) побоюючись, що заявник продасть автомобіль, змусили його формально за мізерно суму (10 000 грн.) укласти договір купівлі-продажу. Із сайту судової влади заявнику стало відомо, що до суду подано позов про стягнення з нього коштів за продаж автомобіля у розмірі 296 980 гривень. Заявник вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 діяли недобросовісно, скористалися тяжкою обставиною, ввели його в оману щодо природи укладеного правочину.

За викладених обставин, та враховуючи, що автомобіль перебуває у повному розпорядженні і власності відповідача, заявник стверджує, що є вірогідність того, що відповідач з метою уникнення відповідальності відчужить автомобіль іншим особам, а тому є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову до вирішення спору.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду заява з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 08.06.2021 року передана головуючому судді 09.06.2021 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорювань право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим Постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя (суд) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи взагалі стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухваленим тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

З позовної заяви встановлено, що позивач звертається до суду із позовом про визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу №6541/2019/1834225 від 20.12.2019 року оформленого територіальним сервісним центром МВС 6541 РСЦ МВС в Херсонській області, предметом якого був автомобіль КІА Sportage 1.7D, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_2 та витребування його з незаконного володіння відповідача, фактично заявляючи два взаємовиключні способи захисту права.

Однак, беручи до уваги, що позивач має право визначитися із способом захисту свого права до початку розгляду справи по суті та зважаючи на те, що одним із способів захисту є визнання договору купівлі-продажу недійсним, який у свою чергу передбачає наявність майна в натурі під час розгляду справи і до її завершення, суд приходить до висновку про дійсність ризиків його втрати, а тому вважає за необхідне забезпечити позов та накласти арешт на спірний автомобіль, що є предметом спірного договору у справі в межах якої подано цю заяву про забезпечення позову.

Крім того, суд зауважує, що єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Обраний захід забезпечення позову є співмірним з заявленими вимогами.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову на інший.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі №766/9462/21 шляхом накладення арешту на рухоме майно:

-автомобіль КІА Sportage 1.7D, , шасі НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , 2017 року випуску, колір білий

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для негайного виконання та вжиття відповідних заходів державному (приватному) виконавцю, регіональний сервісний центр МВС в Херсонській області та сторонам у справі.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала складена 10.06.2021 року.

Суддя Є.М. Булах