Дата документу 17.05.2021 Справа № 554/6282/20
Провадження № 2/554/861/2021
У Х В А Л А

іменем України

17.05.2021 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Держави Україна в особі Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про відшкодування шкоди,

встановила:

13.07.2020 позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Держави Україна в особі Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, в якому просив стягнути з Державного бюджету України на його користь шляхом списання з єдиного рахунку Державної казначейської служби України 22 275 грн. шкоди, завданої нормативно-правовим актом, що визнаний неконституційним та 4200 грн. витрат на правову допомогу.

Позов мотивовано тим, що позивач має статус учасника бойових дій та відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» має право на щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, розмір якої повинен становити п`ять мінімальних пенсій за віком.

Проте, із набуттям 01.01.2015 року чинності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня встановленого ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту». В 2016 році Уряд встановив розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій в сумі 920 грн. (мінімальний розмір пенсії 1130 грн.), у 2017 році виплата становила 1200 грн. (мінімальний розмір пенсії - 1312 грн.), у 2018 році 1265 грн. (мінімальний розмір пенсії - 1452 грн.), 2019 рік 1295 грн. (мінімальний розмір пенсії - 1497 грн.). Вказує, що фактично за 2016-2019 року було виплачено 4680 грн.

Проте, вказані зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008.

Вважає, що у вказаний період учасникам бойових дій, у даному випадку позивачу, недоплачена сума коштів у розмірі 22275 грн.

24.06.2020 року представник позивача звернувся до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області з проханням нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня, як учаснику бойових дій, за 2016-2020 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

Проте, на вказаний запит йому була надана відповідь про те, що позивачу була нарахована щорічна разова грошова допомога до 05 травня у розмірах, що були визначені Кабінетом Міністрів України відповідно до чинного законодавства.

Позивач не згоден з такою позицією, оскільки виплати разової грошової допомоги до 05 травня у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, тобто у розмірі меншому, ніж 5 мінімальних пенсій за віком є збитками, які має відшкодувати держава відповідно до ч. 3 ст. 152 Конституції України, тому просив задовольнити позов.

У судове засідання сторони не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача свою позовну заяву підтримав, просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедлий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ст. ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають справи у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Так, зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що між сторонами виник спір щодо стягнення на користь позивача шкоди, яка полягає у недорахованій сумі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016-2020 роки на підставі положень закону, який визнано неконституційним, тобто позовні вимоги направлені на поновлення порушеного права позивача на отримання недоплаченої соціальної грошової допомоги. Тобто, за вказаною позовною вимогою між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати соціальних виплат позивачу.

У даній справі спір стосовно недоотриманої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є публічно-правовим, оскільки виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади, як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду викладеного суддя дійшла висновку, що вирішення даного спору не належить до цивільної юрисдикції та він повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства в Полтавському окружному адміністративному суді.

Керуючись ст.ст. 255-256 ЦПК України, суддя

постановила:

провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Держави Україна в особі Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про відшкодування шкоди, - закрити.

Представнику позивача роз`яснити, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Полтавського окружного адміністративного суду.

Копію ухвали суду направити учасникам справи протягом 2 (двох) днів з дня її складання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подання протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду виготовлена в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом ухвали суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко