Справа №478/1373/21 пров. №2-з/478/21/2021
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

26.11.2021 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В с т а н о в и в:

25 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» грошові кошти в сумі 29900 грн. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено без доведеності безспірності вимог кредитора, а саме за відсутністю документів, що складають кредитний договір з визначенням його умов, які визначають розмір заборгованості, а також за відсутності доказів отримання боржником письмової вимоги банку та інше, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №31929 вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 18 березня 2021 року про стягнення з неї на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості, за Кредитним договором №1852014 від 21 лютого 2019 року, в сумі 29900 грн.

Ухвалою суду від 26 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 , подала заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом винесення ухвали про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №31929 вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 18 березня 2021 року щодо стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» у розмірі 29900 грн, по виконавчому провадженню №65930053.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані матеріали, приходжу такого висновку.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення ст.ст.18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст.ст.149-153 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені статтею 150 цього Кодексу.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Разом з тим у цивільному процесуальному кодексі встановлено систему захисту прав особи, у разі вирішення питання заходів забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від заявника пропозиції щодо зустрічного забезпечення; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком.

Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Надані матеріали справи свідчать про те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого напису №31929, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 18 березня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості у сумі 29900 грн.

Постановою приватного виконавця від 13 липня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно зі ст.151 ЦПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини її звернення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, підпунктами 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

За приписами п. п.2, 6 ч.1 ст.150, ч.3 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку; заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася в суд з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Виконавчий напис пред`явлено до виконання. Таким чином, між сторонами дійсно виник спір, а саме позивачем, яка є боржником у виконавчому провадженні, оскаржується виконавчий документ. Зважаючи на те, що спір стосується виконавчого напису, який є виконавчим документом, позивачем заявлено позовну вимогу про визнання його таким, що не підлягає виконанню, при цьому приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти боржника, тобто існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що такий захід забезпечення позову, як зупинення стягнення відповідає позовним вимогам та є співмірним з ними. В матеріалах справи відсутні докази, що такий захід забезпечення позову буде перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

А відтак, суд приходить висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується у судовому порядку, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 157, 258, 260 ЦПК України,

П о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №31929, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 18 березня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» у розмірі 29900 грн, по виконавчому провадженню №65930053, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №478/1373/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Направити копію ухвали для негайного виконання приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області Булахевічу Степану Вікторовичу, для вжиття відповідних заходів.

Копію ухвали направити заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали 26 листопада 2021 року.

Суддя І.П. Сябренко