Справа № 456/1097/20 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/811/197/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Сеньків Х.І.,

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість в розмірі 30311,18 грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивували тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 20 вересня 2012 року, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6300,18 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач своїх зобов`язань по своєчасному поверненню кредиту та нарахованих відсотках згідно умов кредитного договору не виконував, внаслідок чого станом на 03 лютого 2020 року у нього виникла заборгованість на загальну суму 30311,18 грн., яка погашена не була, а тому просили стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» 30311,18 грн. заборгованості за кредитним договором та 2102 грн. сплаченого судового збору, а всього разом 32413,18 грн. (тридцять дві тисячі чотириста тринадцять гривень 18 копійок).

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Заочне рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що його неявка в судове засідання є такою, що спричинена поважними причинами, він був позбавлений можливості звернутися до фахівця в галузі права з метою подання заяви про відкладення розгляду справи судом засобами електронного зв`язку.

Зазначає, що додані позивачем документи до позовної заяви не відповідають вимогам законодавства та такі не підтверджені на відповідність їх оригіналам.

Звертає увагу на те, що позивач не надав кредитного договору та підтверджень його укладення.

Вважає, що відсутність договору свідчить про те, що позивач не довів свої вимоги, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 06 травня 2021 року, є дата складення повного судового рішення - 17 травня 2021 року

.Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт 20 вересня 2012 року, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6300,18 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом із запропонованими АТ КБ «Приватбанком» умовами та правилами, тарифами складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 03 лютого 2020 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 30311,18 грн., а саме: 6002,23 грн. - сума заборгованості за кредитом; 7461,86 грн. - сума заборгованості по відсотках за користування кредитом; 15365,12 грн. - сума заборгованості за пенею; 1481,97 грн. - сума штрафу відповідно до п.2.2 генеральної угоди.

У постанові від 28.03.2019 у справі № 428/2873/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок, що підписанням анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» позичальник погоджується з умовами та правилами надання банком послуг, які разом з цією заявою, зразками підписів складають змішаний договір банківського рахунку і кредитного договору; приєднання до умов та правил надання банківських послуг є укладенням договору з банком; саме по собі посилання на не ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Нормами ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 30311,18 грн.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується не повністю.

Зокрема, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за пенею становить 15365,12 грн.

Однак судом першої інстанції не було враховано вимоги статей 549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Також, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У статті 253 ЦК України зазначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у березні 2020 року, зважаючи на те що, пеня підлягає нарахуванню за останні 12 місяців до дня звернення до суду з позовом, тобто, відповідно до наданого до суду розрахунку з квітня 2019 року, а не за весь період дії договору.

Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею, яка утворилися в межах строку спеціальної позовної давності, та відповідно до наданого розрахунку становить 2400,8 грн.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру заборгованості за пенею, отже з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню пеня у сумі 2400,8 грн.

В іншій частині заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2020 року слід залишити без змін.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

На підставі наведеного, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині стягнення розміру заборгованості за пенею та стягнути з відповідача на користь позивача суму пені у розмірі 2400,8 грн.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню судові витрати підлягають перерозподілу, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1198,14 грн., а з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1797,21 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2020 року в частині задоволених позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення пені та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за пенею у сумі 2400 гривень 80 копійок.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1198 гривень 14 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1797 гривень 21 копійку.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 травня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.