Дата документу 26.01.2021 Справа № 331/3609/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 331/3609/20 Головуючий у 1 інстанції: Світлицька В.М.
№ 22-ц/807/196/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Щербань Тетяни Миколаївни на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційний послуг Запорізької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2020 року у відкритті провадження по справі відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 в особі адвоката Щербань Т.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала не відповідає таким вимогам.

З матеріалів справи вбачається що ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Департаменту реєстраційний послуг Запорізької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст. 1 КАС України цей Кодекс визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суд першої інстанції вважав, що оскільки позивачем заявлено вимогу про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії, дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства та повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Також суд першої інстанції вважав, що заявлена у позові вимога фактично не пов`язана із захистом трудових прав позивача та не спрямована на захист таких, оскільки позивачем не наведено обставин про порушення його трудових прав саме у зв`язку із невчиненням Департаментом реєстраційних послуг певних дій; позивачем не предявлено вимог до роботодавця, що дає підстави виключити повязаність заявлених позовних вимог із захистом трудових прав позивача.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду зроблено без достатнього з`ясування фактичних обставин справи.

Так, позивач зазначив, що він припинив трудові відносини з юридичною особою, проте залишається зазначеним у відповідному реєстрі як керівник цієї юридичної особи.

Зазначена обставина впливає на його особисті та трудові права, він вважає себе таким, що припинив трудові відносини, проте зазначена юридична особа не звертається до департаменту реєстраційних послуг з вимогами про виключення відомостей про позивача як керівника.

З огляду на такі обставини та положення ст.12 ч.5 ЦПК, суд вправі був роз`яснити позивачеві його право на притягнення до участі в справі юридичної особи, яка ухиляється від вчинення відповідних дій, необхідних для правового завершення трудових відносин з позивачем.

До того ж суд не з`ясував, а позивач не повідомив суд на час розгляду спірного питання про те, що він вже звертався з аналогічним позовом в адміністративний суд та ще 4 серпня 2020 року отримав ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі з посиланням на те, що спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Зазначена ухвала набула чинності та міститься в матеріалах справи.

За таких обставин, відмова у прийнятті позову порушує право позивача на доступ до правосуддя.

Основний Закон України (ст. 64) встановлює, що права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім передбачених ним випадків. Додатковою умовою окремих обмежень вважається воєнний і надзвичайний стан із зазначенням строку, упродовж якого вони діють. При цьому чітко визначено перелік прав, що не можуть бути обмежені ні за яких умов, до яких належить і встановлене ст. 55 КУ право на судовий захист, підкріплене рішеннями КС України.

Так, у його резолютивній частині у справі за конституційним зверненням ТОВ «Торговий дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення норми ч. 2 ст. 124 КУ підкреслено: «Положення ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права та свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце ущемлення прав і свобод. Відмова суду в прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції України не може бути обмеженим»

Другий важливий принцип, який визначає зміст п. 1 ст. 6 Конвенції, полягає в тому, що доступ до певної судової інстанції має бути не лише формальним, а й реальним.

Відмова суду від прийняття позову за умови, що адміністративним судом вже було відмовлено позивачеві у прийнятті аналогічного позову, унеможливлює позивачеві захист порушених прав, а відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Щербань Тетяни Миколаївни задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2020 року у цій справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено5 лютого 2021 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков