Справа 237/1407/21
Номер провадження 2-з/237/17/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.21 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Сенаторов В.А., розглянувши заяву представника позивача адвоката Молчанової Наталії Володимирівни про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мар`їнського районного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , діючої в особі представника адвоката Молчанової Наталії Володимирівни, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: Мар`їнський районний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На адресу Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла заява представника позивача адвоката Молчанової Н.В. про забезпечення позову, в якій вона просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 32163 від 22.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 7515,50 гривень, який оскаржується позивачем в судовому порядку.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає, що у квітні 2021 року до Управління освіти Новгородської ОТГ на ім`я позивача прийшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, видана заступником начальника відділу Мар`їнського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Климович О.М. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. На підставі вказаного виконавчого документа з заробітної плати позивача почали утримувати кошти. Підстав для стягнення боргу з позивача немає, оскільки позивач в повному обсязі виплатила кредит. Оскаржуваний напис приватного нотаріуса вчинений з численними порушеннями законодавствами. Приватний нотаріус не пересвідчився в безспірності заборгованості по кредитному договору, а саме, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Зазначена сума заборгованості по кредиту не відповідає дійсності, оскільки позивач виконала усі умови кредитного договору в повному обсязі, заборгованості по кредитному договору немає, а зазначена сума коштів є спірною, оскільки не підтверджена жодними документами. Представник позивача зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення права позивача на гідне життя до вирішення даного спору, оскільки ціна позову є значною і унеможливлює забезпечення позивача та її родини їжею та товарами першої необхідності.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та долучені до неї матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачений такий вид забезпечення як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише передбачає необхідність запобігти можливому настанню ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено відповідно до заявлених позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника), покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Приймаючи до уваги доводи, викладені представником позивача, дослідивши надані матеріали на підтвердження наведених доводів, додані позивачем докази на обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, враховуючи предмет даного позову, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, співмірність між заявленим заходом забезпечення позову та заявленими позовними вимогами, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, оскільки неприйняття вказаних заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду в справі.

Приписами ч. 8 ст. 153 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає про відсутність обставин, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Молчанової Наталії Володимирівни про забезпечення позову задовольнити повністю.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 32163 від 22.12.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 7515,50 гривень, який оскаржується позивачем у судовому порядку.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.А. Сенаторов