ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1040/21 Справа № 185/1498/20 Головуючий у першій інстанції: Гаврилов В. А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області в особі Павлоградського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Павлоградський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту реєстрації та постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, посилаючись на те, що заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харцизьк Донецької області. По теперішній час постійно проживає на території України. 10 листопада 1976 року Стрілківською сільською радою було зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2 . З 1990 року вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації. Паспорт громадянина СРСР вона втратила при невідомих обставинах. Встановлення факту постійного проживання необхідно для встановлення факту належності до громадянства України. Тому, уточнивши вимоги, заявник просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харцизьк Донецької області на території України станом на 13.11.1991 року.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 , встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харцизьк Донецької області на території України станом на 13 листопада 1991 року.

В апеляційній скарзі ГУ ДМС України в Дніпропетровської області в особі Павлоградського районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровської області, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Харцизьк Донецької області, що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07 лютого 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №642 (а.с.6).

Згідно виданого повторно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 06 лютого 2020 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10 листопада 1976 року зареєстровано шлюб (а.с.7).

Згідно показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у суді першої інстанції, ОСОБА_1 станом на 13.11.1991 рік проживала в с.Поперечне Павлоградського району Дніпропетровської області.

Встановлення факту проживання на території Україні заявнику необхідно для отримання паспорта.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Згідно з підпунктами а), в) пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) встановлення належності до громадянства України стосується: громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України.

Згідно з пунктом 33 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з рідними (повнорідними та неповнорідними) братом чи сестрою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини першої, пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Враховуючи, що заявник є людиною похилого віку, офіційного доходу немає, колегія погоджується з її доводами щодо наявності поважних причин неподання місцевому суду наступних письмових доказів, які суд апеляційної інстанції приймає до уваги: архівні довідки виконкому Павлоградської міської ради від 12.03.2021 року №В-172, №В-170, №В-173, а також копії наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи (а.с. 108 - 113), відповідно до яких ОСОБА_1 у період з 22.07.1991 року по 18.07.1992 року працювала двірником ЖЕК-1 у м. Павлограді Дніпропетровської області та отримувала заробітну плату.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що надані суду докази дозволяють зробити висновок, що ОСОБА_1 була зареєстрована та постійно проживала на території України станом на 11 листопада 1991 року; приймаючи до уваги, що встановлення вищезазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право щодо набуття громадянства України; враховуючи, що іншим шляхом, окрім звернення до суду з даною заявою, вирішити порушене заявником питання неможливо, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області в особі Павлоградського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді