Справа № 459/1183/19 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 22-ц/811/381/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.

при секретарі: Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПрАТ «АСК «Скарбниця» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

26.04.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08.04.2020 року та заяви про зменшення позовних вимог від 12.08.2020 року, просила стягнути з ОСОБА_1 55381,48 грн матеріальної шкоди за ремонт автомобіля і 15000,00 грн моральної шкоди, та з ПрАТ «АСК «Скарбниця» 2960,00 грн. витрат на евакуатор. Також просила стягнути з відповідачів судові витрати, зокрема витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Позов обґрунтовувала тим, що відповідач ОСОБА_1 визнаний винним у ДТП, внаслідок якої було пошкоджений її автомобіль, на ремонт якого вона затратила 99971,84 грн., а також понесла витрати на оплату послуг евакуатора в розмірі 2960,00 грн. Відповідач ПрАТ «АСК «Скарбниця» виплатив їй страхове відшкодування у сумі 44814,43 грн., якого є недостатньо для компенсації завданих збитків. Тому, на підставі ст. 1194 ЦК України просила стягнути з ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 55381,48 грн. З ПрАТ «АСК «Скарбниця» просила стягнути витрати на послуги евакуатора. Крім того, діями відповідача ОСОБА_1 їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 15000 грн.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 49873 (сорок дев`ять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 82 коп. матеріальної шкоди та 5000,00 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди. Стягнуто з ПрАТ «АСК «Скарбниця» у користь ОСОБА_3 2960 (дві тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3 (одну тисячу триста сорок чотири) грн. 70 коп. судового збору та 1000,00 (одну тисячу) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «Скарбниця» у користь ОСОБА_3 768,40 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору та 1000,00 (одну тисячу) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. У решті вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, задовольняючи позов в частині стягнення з ОСОБА_1 49 873,82 грн матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з розміру збитків, визначених актом виконаних робіт № ЗН-0008396 від 15.02.2019 року, згідно якого позивач понесла витрати на ремонт автомобіля на загальну суму 99971,84 грн, а тому з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував положень абз.2 п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів засобів», згідно якого страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного огляду пошкодженого майна страховик та потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, та безпідставно взяв до уваги акт виконаних робіт СТО, а саме ПАТ «Галичина-авто» №ЗH-0008393 від 15.02.2019 року та наявну у ньому калькуляцію робіт. Що стосується висновків суду про погодження ПрАТ АСК «Скарбниця» з позивачкою суми страхового відшкодування, то звертає увагу суду на те, що матеріали справи містять заяву ОСОБА_4 на виплату страхового відшкодування від 22.12.2018 року, в якій остання просила виплатити їй страхове відшкодування у розмірі 50598,02 грн на вказані у заяві банківські реквізити. Тобто, станом на 22.12.2018 року між позивачкою та страховою компанією було узгоджено розмір страхового відшкодування на підставі проведеного ПрАТ «АСК «Скарбниця» звіту №3378/18 про оцінку автомобіля Chery Tiggo, д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, позивачка не надавала ПрАТ АСК «Скарбниця» для погодження та виплати страхового відшкодування акту виконаних робіт з СТО, а також не зверталась до останніх із незгодою про розмір виплаченого страхування та вимогою провести доплату страхового відшкодування у межах ліміту страхової відповідальності. Зазначає, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним способом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна від 24.11.2003 року №142/2092. Вважає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, а саме не виконав вимоги ч.2 ст.78 ЦПК України, щодо допустимості доказів. Так згідно положеннями даної статті «обставини справи які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування». Надані позивачкою акти виконаних робіт не підтверджують виконання відновлювальних робіт для усунення пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок даної ДТП, що мало місце 28.09.2018 року. Рахунки, акти виконаних робіт із СТО не можуть слугувати доказами розміру понесеного збитку, що відповідає висновкам Верховного суду, викладеним у постанові у справі № 466/9318/14-ц від 27.06.2018 року, постанові у справі №642/4558/16-ц від 20.06.2018 року та постанові № 753/21177/16-ц від 19.09.2018 року. Крім того, вважає, що, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції всупереч меті та суті інституту страхування цивільно-правової відповідальності переклав обов`язок відшкодувати шкоду на ОСОБА_1 , а не на страховика ПрАТ «АСК «Скарбниця».

Просить рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 49873,82 грн матеріальної шкоди скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 проти скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Встановлено, що 28.09.2018 р. у м. Червонограді на перехресті вулиць Купчинського-Шевченка мала місце ДТП за участю автомобіля марки «Cherry Tiggo», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_3 та автомобіля марки «VOLKSWAGEN JETTA» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 , як власника автомобіля марки «VOLKSWAGEN JETTA» д.н.з. НОМЕР_2 , була була застрахована у ПрАТ АСК "Скарбниця" згідно полісу № AM2144603 від 06.01.2018 р.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 11.12.2018 р. у справі про адміністративне правопорушення № 459/3236/18, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу розміром 340 грн.

Зазначеною вище постановою встановлено, що ОСОБА_1 28.09.2018 року о 23.00 год., у м.Червонограді на перехресті вулиць Купчинського-Шевченка, керуючи автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи з вул.Купчинського на головну дорогу, не надав дорогу автомобілю Chery Tiggo д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив ДТП, т/з отримали пошкодження, чим порушив вимоги п. п.3.1, 10.2 Правил дорожнього руху.

Відповідно до Звіту № 3378/18 про оцінку автомобіля Chery Tiggo д.н.з. НОМЕР_1 від 05.12.2018 р., складеного ФОП ОСОБА_7 , вартість відновлюваного ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, складає 50598,02 грн., вартість відновлюваного ремонту без урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 73625, 03 грн.

22.12.2018 р. ОСОБА_3 подала до ПрАТ «АСК «Скарбниця» заяву на виплату страхового відшкодування та просила виплатити їй 50598,02 грн. на рахунок в АТ КБ «Приватбанк».

20.03.2019 р. Головою правління ПрАТ «АСК «Скарбниця» затверджено страховий акт № 236/цв/18, згідно якого розмір страхового відшкодування становить 44814,43 грн. Згідно додатку № 1 до страхового акту, позивачці не виплачено ПДВ у розмірі 5283,59 грн. та франшизу у розмірі 500,00 грн.

В подальшому, трьома платежами ПрАТ «АСК «Скарбниця» виплатило позивачці на зазначений нею банківський рахунок суму відшкодування в розмірі 44814,43 грн.

15.02.2019 р. ПАТ «Галичина-Авто» склало акт виконаних робіт № ЗН-0008393, згідно з яким позивачка понесла витрати на ремонт автомобіля на загальну суму 99971,84 грн., з яких ПДВ - 16661,97 грн.

Факт оплати позивачкою в користь ПАТ «Галичина-Авто» 99971,84 грн підтверджений копіями квитанцій від 11.01.2019 р., 15.02.2019 р.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення з нього в користь ОСОБА_3 49873,82 грн матеріальної шкоди, районний суд виходив з того, що зазначена сума є різницею між розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням та така підлягає стягненню з ОСОБА_1 ,як з винної в ДТП особи, оскільки розміру виплаченого страхового відшкодування є недостатньо для відшкодування завданої ОСОБА_3 шкоди.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується не повністю з наступних мотивів.

Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у постанові по справі № 686/17155/15ц від 03 жовтня 2018 року підтримав правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 відповідно до якого правильним є стягнення з винної в ДТП особи різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його є недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17, вказавши, що системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, ст.ст.1166,1187,1194 ЦК,пп.1.6,8.6,8.6.1,8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування є недостатньо для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду в загальному порядку.

Враховуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_1 , як з винної в ДТП особи, підлягає стягненню в користь ОСОБА_3 матеріальна шкода, що становить різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю відновлюваного ремонту автомобіля без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу, встановленого Звітом № 3378/18 про оцінку автомобіля Chery Tiggo д.н.з. НОМЕР_1 від 05.12.2018 р., що становить 73625, 03 грн - 44814,43 грн = 28837, 60 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 грудня 2020 року в частині розміру матеріальної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 28 837 грн 60 коп. матеріальної шкоди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 червня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О.Я.