Справа №569/9421/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О. О.

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - позивач), діючи через свого представника Дорош І.І., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість 527 302 грн. 53 коп., а саме: заборгованість 3% ст. 625 ЦК України на суму 142 239 грн. 22 коп.; інфляційні витрати на суму 385 063 грн. 31 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 липня 2008 року АТ «Укрсоцбанк», як кредитор, та ОСОБА_1 , як позичальник, уклали договір кредиту № 733/031-Ж2.

10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуває обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Згідно запису відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб 03 грудня 2019 року АТ «Укрсоцбанк», стан суб`єкта: припинено, а АТ «Альфа-Банк» є правонаступником. Відтак, АТ «Альфа-банк» є правонаступником (новим кредитором) щодо зобов`язань за кредитним договором № 733/031-Ж2.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 165 000,00 доларів СІІІА. У порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість по кредитному договору, яка становила 1 578 128,31 грн.

12 березня 2010 року рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків було задоволено позовну заяву АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в повному обсязі на суму 1 578 128,31 грн.

14 березня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 на суму 1 578 128,31 грн.

Проте, оскільки заборгованість за Договором кредиту № 733/031-Ж2 від 08 липня 2008 року була стягнута судом станом на 2010 року, АТ «Альфа-Банк» вважає, що за період прострочення виконання рішення суду стягувач на підставі ст. 625 ЦК України має право стягнути з боржника 3% річних та інфляційні витрати в межах строку позовної давності, а саме: заборгованість 3% ст.625 ЦК на суму 142 239,22 грн.; інфляційні витрати на суму 385 063,31 гри.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується його розпискою. 05 травня 2021 року представник позивача ОСОБА_3 подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнали, оскільки позивачем не доведено факт надання кредиту відповідачу, в примірнику договору, який знаходиться у позивача, не вказано номер позичкового рахунку з якого проводиться надання кредиту та на який сплачуються проценти, не доведено факт укладення додаткової угоди та не надано її, не підтверджено належним чином суму заборгованості за кредитним договором, при цьому обставини встановлені рішенням постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 12 березня 2010 року згідно ч.8 ст. 82 ЦПК України підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи судом. Підпис третейського судді не засвідчений нотаріально. Також, в разі якщо буде встановлено судом, що кредит надавався відповідачу, то він продовжує діяти до 2027 року. Позивачем не надано доказів заміни сторони стягувача у виконавчому листі чи у виконавчому провадженні.

27 серпня 2020 року представником відповідача ОСОБА_2 подана заява про витребування доказів, яка ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 серпня 2020 року, яка постановлена в порядку ч.4 ст. 259 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати, задоволена частково.

25 листопада 2020 року представником відповідача ОСОБА_2 подане клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2020 року, яка постановлена в порядку ч.4 ст. 259 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати, задоволено частково.

17 лютого 2021 року відповідачем подане клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2021 року, яка постановлена в порядку ч.4 ст. 259 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати, залишено без задоволення.

25 лютого 2021 року представником відповідача подано заяву про відвід судді. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2021 року відвід судді визнано необґрунтованим та передано справу іншому судді в порядку встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2021 року в задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді відмовлено.

12 травня 2021 року відповідачем подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 травня 2021 року, яка постановлена в порядку ч.4 ст. 259 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати, залишено без задоволення.

Заслухавши відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 08 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №733/031-Ж2, відповідно до умов якого остання отримала у кредит у розмірі 165 000 доларів США на строк до 07 липня 2027 року із сплатою визначених договором процентів за користування кредитом.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 березня 2010 року в справі №1788/09 позов Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість по Договору кредиту №733/031-Ж2 від 08 липня 2008 року в сумі 1 578 128 грн. 31 коп. та третейський збір в сумі 16 181 грн. 28 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2010 року в справі №6-1394/10 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено. Заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого документу на підставі рішення постійно діючого Третейського суду задоволено та видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 578 128 грн. 31 коп. та третейського збору в розмірі 16 181 грн. 28 коп.

14 березня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №6-1394/10 на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 1 578 128 грн. 31 коп. та третейського збору в сумі 16 181 грн. 28 коп. У виконавчому листі вказано, що ухвала суду набрала законної сили 02 грудня 2010 року.

Вказаний виконавчий лист пред`явлено до виконання. 17 червня 2016 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Карпинською А.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51435408 з виконання виконавчого листа №6-1394/10, виданого 14 березня 2011 року Дніпровським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 1 594 309 грн. 59 коп. Надано строк до 24 червня 2016 року для добровільного виконання боржником виконавчого документу.

Доказів повного чи часткового виконання вказаного виконавчого документа суду не подано.

Згідно п.1 Передавального акта від 11 жовтня 2019 року, який затверджено рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, рішення №5/2019, та рішенням загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року, протокол №4/2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» виникає у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року.

В статуті Акціонерного товариства «Альфа-Банк», який затверджено рішенням Спільних загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк» від 21 листопада 2019 року, протокол №1/2019, в п.1.2. вказано, що Банк створений у формі акціонерного товариства та є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на підставі передавального акту (затвердженого рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (рішення №5/2019 від 15 жовтня 2019 року) та рішенням Загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (протокол №4/2019 від 15 жовтня 2019 року), у відповідності до якого до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» були передані все майно, права і зобов`язання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке було створене згідно з Договором про створення Республіканського акціонерно-комерційного банку соціального розвитку від 14 вересня 1990 року в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства на базі установ Житлосоцбанку СРСР 31 жовтня 1990 року з найменуванням Республіканський акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», який змінював назву: на Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 20 червня 1991 року про виключення з найменування банку слова «Республіканський»); на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 09 березня 2010 року про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та про зміну найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариству; на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 26 квітня 2018 року про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування товариства на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Згідно запису відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03 грудня 2019 року внесено запис №4002827 про припинення Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та вказані дані про юридичну особу-правонаступника Акціонерне товариства «Альфа-Банк».

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14?10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та три проценти річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року (справа №127/15672/16-ц, провадження № 14-254цс19).

ОСОБА_1 належним чином не виконувала своїх зобов`язань за Договором кредиту №733/031-Ж2 від 08 липня 2008 року у зв`язку із цим банк звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з вимогою про дострокове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 березня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 1 578 128 грн. 31 коп. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2010 року в справі №6-1394/10 вирішено видати виконавчий лист на виконання вказаного рішення. Виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення, пред`явлений до примусового виконання та на час розгляду справи ОСОБА_1 не виконаний.

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2010 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Договором кредиту №733/031-Ж2 від 08 липня 2008 року не припинилося та триває по час розгляду даної справи. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

У цій справі Акціонерне товариство «Альфа-Банк» пред`явило позов 16 червня 2020 року і в межах строку позовної давності, який обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову, просить стягнути з відповідача на його користь три проценти річних в сумі 142 239 грн. 22 коп. та інфляційні втрати в сумі 385 063 грн. 31 коп.

Позивачем проведено та надано розрахунок трьох процентів річних в розмірі 142 239 грн. 22 коп. та інфляційних втрат в сумі 385 063 грн. 31 коп., який відповідачем в судовому засіданні не заперечувався та не спростовувався, перевірений судом, а тому приймається судом як належний.

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід заборгованість у розмірі 527 302 грн. 53 коп., з яких інфляційні втрати у розмірі 385 063 грн. 31 коп. та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 142 239 грн. 22 коп.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено факт надання кредиту відповідачу, в примірнику договору, який знаходиться у позивача, не вказано номер позичкового рахунку з якого проводиться надання кредиту та на який сплачуються проценти, не доведено факт укладення додаткової угоди та не надано її, не підтверджено належним чином суму заборгованості за кредитним договором, при цьому обставини встановлені рішенням постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 12 березня 2010 року згідно ч.8 ст. 82 ЦПК України підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи судом на увагу не заслуговують. Як вказано вище рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 березня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 1 578 128 грн. 31 коп. Вказане рішення не було оскаржене ОСОБА_1 в порядку ст. 51 Закону України «Про третейські суди», в редакції чинній на час його винесення, і не було скасовано. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 листопада 2010 року в справі №6-1394/10 вирішено видати виконавчий лист на виконання вказаного рішення. Ухвала не була оскаржена ОСОБА_1 до Апеляційного суду м. Києва, хоча їй було відомо про розгляд Дніпровським районним судом м. Києва заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого документу на підставі рішення третейського суду, що слідує з вищевказаної ухвали. Виданий Дніпровським районним судом м. Києва виконавчий лист пред`явлений до примусового виконання, на час розгляду справи ОСОБА_1 не виконаний та підлягає виконанню. Відтак, враховуючи, що рішення третейського суду є обов`язковим до виконання, компетентним судом прийнято судове рішення про видачу виконавчого документу та його видано, виконавчий документ пред`явлений до виконання, однак не виконаний ОСОБА_1 в повному обсязі, протилежного суду не доведено, а підставою даного позову є саме невиконання ОСОБА_1 як боржником грошового зобов`язання і відповідно право позивача на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, тому суд відхиляє дані доводи представника відповідача як необґрунтовані.

Доводи представника відповідача про те, що в разі якщо буде встановлено судом, що кредит надавався відповідачу, то він продовжує діяти до 2027 року на увагу не заслуговують, оскільки Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» пред`явивши позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України і такими діями на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано доказів заміни сторони стягувача у виконавчому листі чи у виконавчому провадженні на увагу не заслуговують, оскільки в даному випадку не вирішується питання заміни сторони виконавчого провадження, в тому числі і щодо виконання виконавчого листа №6-1394/10, виданого 14 березня 2011 року Дніпровським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 1 594 309 грн. 59 коп. Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання і на підтвердження права звернення до суду з таким позовом надало копіюПередавального акта від 11 жовтня 2019 року, який затверджено рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, рішення №5/2019, та рішенням загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року, протокол №4/2019, копію статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк», який затверджено рішенням Спільних загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк» від 21 листопада 2019 року, протокол №1/2019, відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які сумнівів у суду не викликають та свідчать, що позивач є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», і відповідно має право звертатися до суду з даним позовом.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 7 909 грн. 53 коп.

Керуючись статтями 526, 530, 599, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 527 302 (п`ятсот двадцять сім тисяч триста дві) гривні 53 копійки, з яких інфляційні втрати у розмірі 385 063 (триста вісімдесят п`ять тисяч шістдесят три) гривні 31 копійка та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 142 239 (сто сорок дві тисячі двісті тридцять дев`ять) гривень 22 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» судові витрати у розмірі 7 909 (сім тисяч дев`ятсот дев`ять) гривень 53 копійки.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 21 травня 2021 року.

Суддя О.О. Першко