Провадження: 2/484/500/21
Справа: 484/346/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочно)

05 травня 2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Закревського В.І.,

при секретарі судового засідання - Фартушняк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики в розмірі 15 000 дол. США, що еквівалентно офіційному курсу НБУ в сумі 420 945 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 11.08.2020 року між ним та ОСОБА_2 був укладений Договір позики на підтвердження якого було написано останнім розписку в котрій зазначено, що поверненути борг зобов`язується через два місяці.

Відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконує, ігнорує звернення позивача щодо повернення коштів. Суму позики в обумовлений строк не повертає. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позики від 11.08.2020 року позивач змушений звернутися за захистом до суду.

Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської обалсті від 26 лютого 2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

08.04.2021 ркоу підготовче првоадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача - адвокат Бєлоущенко А.Ж. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову та не заперечував проти заочного розгялду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей, а його укладення у належній формі може бути підтверджено розпискою позичальника.

Як встановлено в ході розгляду справи, 11.08.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Договір позики, відповідно до якого Позикодавець, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000 дол. США строком на два місяці, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві.

Факт одержання Позики підтверджується розпискою, власноручно написаною Позичальником в момент передачі йому суми позики.

На підтвердження укладення Договору позики від 11.08.2020 року та передачі грошових коштів відповідачем була складена розписка від 11.08.2020 р. про одержання у позику 15 000 дол. США.

Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе боргових зобов`язань.

Ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові в справі № 373/2054/16-ц / провадження № 14-446цс18 від 16 січня 2019 року, відповідно до ст.524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Станом на день звернення позивача до суду із позовними вимогами, відповідач взяті на себе зобов`язання перед позивачем належним чином не виконав, таким чином з нього підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 11.08.2020 року у розмірі у розмірі еквівалентному 15 000 доларів США, що підлягає сплаті в гривнях за офіційним курсом Національного банку України станом на 02.02.2021 року - 420 945 грн. Саме таку суму просит стягнути позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Крім того, суд враховує, що позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 4209 грн. 45 коп., що підтверджується квитанцією від 03.02.2021 року.

На підставі ст. 141 ЦК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати посплаті судовогозбору в сумі 4209 грн. 45 коп.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 23, 76-83, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США, що еквівалентно офіційному курсу НБУ в сумі 420 945 (чотириста двадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4209 грн. 45 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 05.09.2014 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області,адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 13.05.2021 року.

Суддя