№ 630/566/20
02 лютого 2021 року м.Люботин
Люботинський міський суд Харківської області в складі головуючого Зінченка О.В., за участі секретаря Тімченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 64 103,78 грн із них: борг - 46 822,45 грн, 3% річних - 4 217,87 грн, інфляційні втрати - 13 063,46 грн та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подавала.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача ОСОБА_1 до суду, однак остання в судові засідання на вказану в оголошенні дату не з`являлася, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
Під час розгляду справи судом встановлено наступне.
Згідно з інформації Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 17.11.2020 ОСОБА_1 зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 не значиться (а.с.14).
Разом із тим, відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 242481182 від 01.02.2021 відповідач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
На ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок споживача № НОМЕР_1 .
Таким чином, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 приєдналася до умов Типового договору шляхом фактичного споживання природного газу.
Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Згідно з п.6.2 розділу VI Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року постачальник зобов`язаний безперервно постачати природній газ в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, а побутовий споживач зобов`язаний згідно з п.5.1 розділу V вищезазначеного Договору забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальнику згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до п. 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до п. 22 Розділу III Правил постачальник має право вимагати від споживача-боржника оплати вартості природного газу, фактично спожитого ним.
На підставі викладеного, у відповідача виникли зобов`язання щодо сплати заборгованості за надані послуги з газопостачання. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних фактично наданих послуг.
Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а та Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі.
Згідно з наданого ТОВ «Харківгаз збут» розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за несплату послуг з газопостачання за період з жовтня 2015 року по вересень 2020 року склала 46 822,45 грн та не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості.
Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ, ТОВ «Харківгаз збут» на підставі ст.625 ЦК України обґрунтовано нараховано 3% річних у розмірі 4 217,87 грн та інфляційні втрати у розмірі 13 063,46 грн.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню
За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст. 22, 526, 623, ЦК України, ст. 141, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» суму основного боргу за послуги з газопостачання у розмірі 46 822 (сорок шість тисяч вісімсот двадцять дві) грн 45 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» інфляційні втрати в розмірі 13 063 (тринадцять тисяч шістдесят три) грн 46 коп. та 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 4 217 (чотири тисячі двісті сімнадцять) грн 87 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.
На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів, з дня його проголошення, до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Люботинський міський суд Харківської області.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут», , МФО 300647, юридична адреса: вул. Москалівська, 57/59, м. Харків, 61104.

Представник позивача: Шевченко Дмитро Васильович, діє на підставі довіреності №Др-33-0920 від 25.09.2020.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Зінченко