УХВАЛА

18.11.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.

при секретарі судового засідання Ференц А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саченко Андрій Павлович на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Хомко Євгенії Олександрівни, стягувач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника 23.07.2021 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса). Просить визнати протиправними та скасувати постанови виконавця від 23.06.2021 року про тимчасові обмеження боржника та арешт його коштів.

Скарга мотивована тим, що на виконанні Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 57453500 з примусового виконання судового наказу № 766/11308/18 виданого 03.10.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх доходів , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15.06.2018 року. В липні 2021 року заявник дізнався про винесення державним виконавцем 23.06.2021 року в рамках зазначеного виконавчого провадження постанов про його тимчасові обмеження у праві керування транспортним засобом, користуванні зброєю, полювання, виїзді за межі України та про арешт майна та коштів боржника. Постанови мотивовані наявністю заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.06.2021 року в сумі 125 260,01 грн. Вважає, що державним виконавцем невірно розраховано суму заборгованості, без врахування граничного максимального розміру аліментів, який може бути стягнуто за судовим наказом в зв`язку з чим він не має заборгованості зі сплати аліментів, тому винесення оскаржуваних постанов є неправомірним, обмежує та порушує права та законні інтереси заявника.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.07.2021 року скаргу залишено без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених в скарзі недоліків.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2021 року скаргу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд.

30.08.2021 року на адресу суду від державного виконавця надійшов відзив на скаргу в якому просить відмовити в задоволенні скарги посилаючись на те, що станом на 01.08.2021 року заборгованість по аліментам у боржника відсутня. Але наявні штраф та несплачений виконавчий збір за виконавчим провадженням, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваних постанов .

Заявник та його представник просили провести розгляд скарги без їх участі за наявними в справі доказами, заявлені вимоги підтримали.

Представник стягувача надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, заперечував проти задоволення заявлених вимог.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності приходить до наступного.

Предметом даної скарги є визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанов про обмеження прав боржника та накладення арешту на майно та кошти боржника та скасування постанов.

Відповідно до положеньст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Відповідно до п.1 ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч.2 ст.449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З роз`яснень пункту 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» убачається, що скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Заявником до скарги надано докази звернення у встановлені законом строки зі скаргою до суду та повернення її заявнику.

Щодо вимог заявника про визнання бездіяльності виконавця протиправною та зняття арешту слід зазначити наступне.

Порядок виконання рішень судів про стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Судом встановлено, що на виконанні Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 57453500 з примусового виконання судового наказу № 766/11308/18 виданого 03.10.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх доходів , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15.06.2018 року.

Постановами державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Хомко Є.О. від 22.06.2021 року, в рамках вказаного виконавчого провадження через наявність заборгованості зі сплати аліментів , боржнику встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, управі користування зброєю, у праві полювання, у праві виїзду за межі України; накладено арешт на кошти та майно боржника. Обмеження встановлені до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Крім того звернуто стягнення на заробітку плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Судом встановлено, що станом на 01.08.2021 року заборгованість по аліментам у боржника відсутня, що вбачається з відзиву державного виконавця.

Надані державним виконавцем до відзиву матеріали виконавчого провадження № 57453500 не містять відомостей про те, що після сплати заборгованості боржник знову допустив заборгованість з їх сплати.

Згідно з ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві полювання застосовуються державним виконавцем до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Застосування положень частини дев`ятої статті 71 Закону є обов`язком державного виконавця, при цьому єдиною достатньою умовою її застосування є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за чотири місяці.

За положеннями п.7 ч. 4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Пунктом 19 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 року передбачено у день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.

Отже, встановивши, що ОСОБА_1 сплатив заборгованість зі сплати аліментів, державний виконавець повинен був скасувати тимчасові обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування зброєю, у праві полювання, вжиті постановами від 22.06.2021 року.

Також суд звертає увагу на те, що постановами від 22.06.2021 року державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника в межах суми звернення стягнення з у рахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів.

В частині оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на все майно божника, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Виходячи з наведених норм законодавства, слід дійти висновку, що виконавцем має накладатися арешт на конкретне майно боржника в межах суми заборгованості.

Разом з тим, зміст оскаржуваної постанови про арешт майна боржника від 22.06.2021 року не містить суми заборгованості та переліку належного боржнику майна, на яке накладено арешт в межах суми боргу, тому державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника без його ідентифікації. Такі заходи унеможливлюють визначення вартості майна та визначення співмірності із розміром заборгованості, що підлягає примусовому стягненню, тому суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог в частині скасування такої постанови.

Щодо постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 22.06.2021 року слід зазначити заступне .

Оскільки боржник має штраф за невиконання зобов`язань та несплачені витрати виконавчого провадження, підстави для визнання такої постанови державного виконавця протиправною та її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

У відповідності до ст.3 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, приймаючи до уваги, що оскільки на час винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов про встановлення відносно ОСОБА_4 передбачених законом обмежень, останній, мав заборгованість зі сплати аліментів, яка на теперішній час оспорюється боржником в судовому порядку, суд вважає, що такі постанови державного виконавця відповідали вимогам закону, а тому підстав для визнання їх протиправними немає.

Разом з тим, аналізуючи підстави заявлених вимог, надані докази, норми цивільного права у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, враховуючи, що заборгованість зі сплати аліментів сплачена ОСОБА_1 у повному обсязі під час розгляду справи та не скасування тимчасових обмежень самим державним виконавцем , суд приходить до висновку, що існування таких обмежень порушують права боржника тому суд, розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог в частині скасування постанов про тимчасові обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування зброєю, у праві полювання, про арешт всього майна боржника, вжитих постановами державного виконавця від 22.06.2021 року .

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 12, 13, 89, 258-261, 268, 352-354, 447-453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Хомко Євгенії Олександрівни- задовольнити частково.

Скасувати постанови Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Хомко Євгенії Олександрівни від 22.06.2021 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві:

-виїзду за межі України;

-керування транспортними засобами;

- користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та ополощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;

-Полювання;

Скасувати постанову Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Хомко Євгенії Олександрівни від 22.06.2021 року про арешт майна боржника.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повідомити учасників справи про можливість отримання інформації щодо справи на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2125.

Суддя Я.В.Шестакова