Справа № 317/2904/20
Провадження № 2/317/135/2021
У Х В А Л А

11 травня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ткаченко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Ільїної Г.О.,

представника позивача, адвоката Гайворонського О.Ю., (відеоконференцзв`язок)

представника відповідача, адвоката Кошман О.П., (відеоконференцзв`язок)

представника відповідача, адвоката Хуторянця О.В., (відеоконференцзв`язок)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання представника відповідача акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - адвоката Хуторянця Олександра Володимировича про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гайворонського Олексія Юрійовича до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про захист прав споживачів шляхом визнання договору відступлення права вимоги частково недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гайворонського Олексія Юрійовича до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» про захист прав споживачів.

15 лютого 2021 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» - адвоката Хуторянця О.В. про закриття провадження у вказаній цивільній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яке обгрунтовано тим, що предметом позову є оскарження (недійсність) договору про відступлення права вимоги № 140/11/210 від 09.08.2018, укладеного між юридичними особами, за якими права вимоги щодо позивача (боржника фізичної особи) перейщли від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». Оскаржуваний правочин вчинено без згоди боржника ОСОБА_1 , оскільки таке не вимагається згідно зі ст. 516 ЦК України, та останній не є стороною укладеного договору.

Зважаючи, що відсутні підстави для застосування Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вимоги оскарження кредитного договору, який укладено між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» у даній справі не заявлені, а заявлені лише позовні вимоги про оскарження договору, що укладений між юридичними особами, представник відповідача вважає, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарського суду, враховуючи суб`єктивний склад оскаржуваних правочинів і предмет спору.

З 23 лютого 2021 року по 15 березня 2021 року справа перебувала у провадженні Запорізького апеляційного суду у зв`язку з розглядом апеляційної скарги представника ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» - адвоката Кошман О.П., на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 27.01.2021, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» - адвоката Кошман О.П. про передачу справи за

підсудністю.

Підготовче судове засідання, призначене на 22 квітня 2021 року, відкладено за клопотанням представника позивача.

У підготовчому судовому засіданні 15 травня 2021 року представник відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження, наполягав на позовних вимогах, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» підтримала клопотання про закриття провадження та просила його задовольнити.

Судом встановлено, що 09.08.2018 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладено договір № 140/11/210, предметом якого є передача права вимоги за кредитним договором № 014/17-46/678-55 від 01.07.2008, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Крім цього, між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладено договір відступлення права вимоги за договором поруки № 014/17-46/678-55/1 від 01.07.2008.

Предметом даного позову є визнання недійсним зазначеного договору про відступлення права вимоги № 140/11/210 від 09.08.2018 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» в частині передачі у власність ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» права вимоги за кредитним договором, який був укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 ..

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України).

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватно-правових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права

на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Так, АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» є юридичними особами, між якими укладено договір про відступлення права вимоги, який позивач просить визнати недійсним, та стороною якого позивач не являється.

У Постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18) вказано, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Оскільки сторонами оскаржуваного договору є лише юридичні особи, а визнання недійсним такого договору вирішується виключно за правилами господарського судочинства, то спір у цій справі із зазначеними позовними вимогами цілком підпадає під юрисдикцію господарських судів. Подібний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 21 квітня 2020 року у справі № 910/17433/19.

Тобто зважаючи на викладене, вбачається, що вказаний спір, який стосується визнання недійсним договору відступлення права вимоги, укладеного між юридичними особами, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених ст. 19-22 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1, 2 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, в тому числі, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на характер спору та його суб`єктний склад, з огляду, на те, шо спір виник на підставі договору, сторонами якого є лише юридичні особи, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного

судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 4, 11, 19-22, 223, 255, 256, 258-261, 352-354 ЦПК України, ст. 3, 58, 128 ГК України, ст. 4, 20 ГПК України, Конституцією України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гайворонського Олексія Юрійовича до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про захист прав споживачів шляхом визнання договору відступлення права вимоги частково недійсним.

Роз`яснити, що розгляд зазначеної справи відноситься до юрисдикції господарського суду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 14.05.2021.

Суддя М.О. Ткаченко