Справа № 450/927/20 Провадження № 2/450/434/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Нестерак Д.В.

з участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Ткачук Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скарбниця» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути на її користь завдану матеріальну шкоду в сумі 220176 грн. 74 коп. з відповідача ОСОБА_4 та 100000 грн. з ПрАТ «СК «Скарбниця». Мотивувала свої вимоги тим, що 18 березня 2017 року близько 07 год. 15 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Деу» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на 558 км + 730 м автодороги М-06 «Київ Чоп» в с. Ков`ярі Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги пунктів 1.5, 1.10, 2.3, 10.1, 10.4 ПДР України та вимоги дорожньої розмітки 1.1, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, маючи намір для здійснення подальшого повороту ліворуч, завчасно не зайняв відповідного крайнього положення на проїжджій частині дороги та не надав переваги у русі транспортному засобі марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 і здійснив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки «Фольксваген» ОСОБА_6 та пасажир транспортного засобу марки «Део» ОСОБА_7 отримали тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння. 18 березня 2017 року СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області за даним фактом відкрито кримінальне провадження № 0000483. Повідомила, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 передано до Пустомитівського районного суду Львівської області. Зазначила, що внаслідок ДТП пошкоджено належний їй на праві власності автомобіль марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 . Відповідно до висновку експерта № 9/533 від 04 жовтня 2017 року розмір збитків станом на 18 березня 2017 року становить 370176 грн. 74 коп. Залишки вказаного транспортного засобу були продані за 50000 грн. Повідомила, що 25 квітня 2017 року ОСОБА_5 за її дорученням звертався до ПрАТ «АСК «Скарбниця» з заявою про пошкодження транспортного засобу, однак страхова виплата не була виплачена. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 01 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

23 квітня 2020 року від представника відповідача ПрАТ «АСК «Скарбниця» Челак А.Я. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що 25 квітня 2017 року ОСОБА_5 звертався до страховика з повідомленням про настання страхового випадку, однак заяву про виплату страхового відшкодування не подавав, з огляду на що страхове відшкодування не виплачувалося. Враховуючи наведене, у позивача не виникло права вимоги до страховика. Відтак, вимоги позивача є передчасними, з огляду на що просив у задоволенні таких відмовити.

11 листопада 2020 року представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 до суду подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 450/3097/18 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні 25 лютого 2021 року представником позивача ОСОБА_1 заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_5 .

Протокольною ухвалою від 25 лютого 2021 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовлено, оскільки представник позивача ОСОБА_1 у задоволенні такого заперечував, наполягав на продовженні розгляду справи, стверджуючи при цьому, що незавершене кримінальне провадження не перешкоджає розгляду цивільної справи. Клопотання представника позивача ОСОБА_1 задоволено, викликано свідка ОСОБА_5 для допиту. У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про оголошення перерви з метою підготовки клопотання про призначення експертизи відмовлено, оскільки такий, уклавши договір від 13 липня 2020 року про надання правової допомоги відповідачу ОСОБА_4 , мав достатньо часу для підготовки такого. Закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 17 травня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 заявив клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 450/3097/18 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Протокольною ухвалою від 17 травня 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено, оскільки звертаючись до суду з вказаним позовом такому було відомо про розгляд Пустомитівьским районним судом Львівської області кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні 18 травня 2021 року свідок ОСОБА_5 повідомив, що 18 березня 2017 року йому назустріч виїхав автомобіль і відбулося зіткнення. Транспортний засіб отримав технічні пошкодження і ремонту не підлягав. Він звертався до страховика, де разом з працівниками останнього заповнював декілька заяв.

Протокольною ухвалою від 18 травня 2021 року представнику ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про оголошення перерви, яке заявлено на стадії судових дебатів, оскільки вказана стадія не передбачає розгляду клопотань.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та пояснив, що даний цивільний позов підготовлений ним особисто, а поданих письмових доказів, які свідчать про винуватість відповідача ОСОБА_4 у вчиненні ДТП, достатньо для ухвалення рішення. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Скарбниця» Ткачук Т.А. у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18 березня 2017 року близько 07 год. 15 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Деу» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на 558 км + 730 м автодороги М-06 «Київ Чоп» в с. Ков`ярі Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги пунктів 1.5, 1.10, 2.3, 10.1, 10.4 ПДР України та вимоги дорожньої розмітки 1.1, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, маючи намір для здійснення подальшого повороту ліворуч, завчасно не зайняв відповідного крайнього положення на проїжджій частині дороги та не надав переваги у русі транспортному засобі марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 і здійснив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки «Фольксваген» ОСОБА_6 та пасажир транспортного засобу марки «Део» ОСОБА_7 отримали тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що стверджується обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеному в ЄРДР за № 0000483 від 18 березня 2017 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 відповідно до полісу № АК/6019588 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована у ПрАТ «АСК «Скарбниця». Страхова сума за шкоду, завдану життю та здоров`ю, становить 200000 грн, за шкоду, завдану майну 100000 грн. Розмір франшизи 0 грн.

Статтями 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 25 квітня 2017 року звертався до ПрАТ «АСК «Скарбниця» з заявою про пошкодження транспортного засобу. Аналогічна інформація зафіксована у журналі вхідної кореспонденції ПрАТ «АСК «Скарбниця», копія якого надана представником такого.

Як зазначив відповідач у своєму відзиві, позивач не звертався до страховика з заявою про страхове відшкодування.

При цьому позивачем вказане твердження не спростовано і не надано суду доказів того, що вона зверталася до ПрАТ «АСК «Скарбниця» з заявою про страхове відшкодування протягом одного року з дня настання страхового випадку.

З огляду на зазначене, позивач не набула до ПрАТ «АСК «Скарбниця» права вимоги на стягнення страхового відшкодування, оскільки з такою заявою не зверталася, а відповідно вказана юридична особа не могла з власної ініціативи здійснити страхову виплату при відсутності реквізитів для перерахунку коштів.

Слід також зазначити, що відповідно до пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 переданий до Пустомитівського районного суду Львівської області, який розглядається в межах кримінального провадження № 450/3097/18.

Станом на 18 травня 2021 року розгляд кримінального провадження № 450/3097/18 не завершено та жодного процесуального рішення Пустомитівським районним судом Львівської області у такому не ухвалено. Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезгаданої ДТП не встановлена належним чином, що свідчить про передчасність заявлення до нього позовної вимоги про стягнення завданої шкоди.

Будь-яких належних та допустимих доказів наявності вини відповідача ОСОБА_4 у вищезгаданій ДТП позивачем суду не надано.

Слід зазначити, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими позивач мотивувала своїй позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідачів не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 386, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 9, 22-31, 35, 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 травня 2021 року.

Суддя Мусієвський В.Є.