ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
17 травня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Соловей Г.В.,
з участю секретаря - Момот Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
03.03.2021 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 завернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 . В 2002 року позивач ОСОБА_2 уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_3 та в 2011 році зареєстрував її разом з дочкою у вищевказаній квартирі. Сімейне життя не склалося, шлюб в 2019 році було розірвано, відповідачі виїхали з квартири, їх нове місце проживання невідоме. Оскільки реєстрація відповідачів у належній позивачам квартирі порушує їх право вільно розпоряджатися своїм майном, просять суд визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання.
В судове засідання позивачі не з`явилися, надавши суду заяву, відповідно до якої просили справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують.
В судове засідання відповідачі повторно не з`явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, в тому числі шляхом публікування оголошення про їх виклик на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву від відповідачів на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивачі по справі, є власниками квартири АДРЕСА_1 по ѕ і ј частині за кожним відповідно, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.07.2003, виданого Виконавчим комітетом Фастівської міської ради, згідно якого квартира належала ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 по ј частині за кожним, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.11.2019, виданого державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори, згідно якого ОСОБА_1 успадкувала ј частину квартири, яка належала ОСОБА_6 , та рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2005, згідно якого за ОСОБА_1 визнано право власності на ј квартири після смерті ОСОБА_5 .
З копії будинкової книги вбачається, що в належній позивачам квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Згідно акта від 03.02.2021 за підписом голови будинкового комітету та сусідів, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , що проживала раніше, вийшла заміж і два роки за вказаною адресою не проживає. ОСОБА_3 , в минулому дружина ОСОБА_2 , не проживає в квартирі протягом півтора роки.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовуватися житлом для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоджають проживанню відповідачів в спірній квартирі, а також будь-якої домовленості між сторонами щодо користування вказаним житлом.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК).
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, небажання відповідачів надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачами, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Статтею 6 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 4, 12, 57, 81, 89, 141, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. 15, 16, 29, 317, 321, 405 ЦК України, ст.150, 168 ЖК УРСР, суд
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер: НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер: НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Г.В. Соловей