Провадження № 4-с/947/40/21
УХВАЛА

19.05.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О.,

Розглянувши скаргу подану в інтересах ОСОБА_1 адвокатом Глазовим Олегом Володимировичем про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та зобов`язання зняти арешт,-

ВСТАНОВИВ:

31.03.2021 року адвокат Глазов О.В., діючі в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яка полягає у не скасуванні арешту накладеного постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА №627661 від 07.12.2009 року, реєстраційний номер обтяження 9370491; зобов`язати Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) ( ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме з 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, АА №627661, 07.12.2009 року, реєстраційний номер обтяження: 9370491. Підставами скарги є наявність арешту, накладеного на належне ОСОБА_1 нерухоме майно, арешт на яке не знято при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , чим порушується права власності ОСОБА_1 , внаслідок чого він позбавлений в повній мірі користуватись та розпоряджатись майном на власний розсуд. Арешт на майно ОСОБА_1 був накладений в рамках примусового виконання рішення Київського районного суду м.Одеси від 18.02.2009 року №2-55/2009 про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак зобов`язання за кредитним договором №014/80054/74/84013 виконані, про що свідчить відсутність претензій з боку кредитора до ОСОБА_1 , що є підставою для скасування арешту. З приводу скасування арешту ОСОБА_1 звертався до відділу ДВС, однак у зв`язку з тим, що виконавче провадження було завершено та знищено у зв`язку зі спливом терміну зберігання Малиновським відділом державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) є підстави для скасування даного арешту в судовому порядку.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 02.04.2021 року відкрито провадження у справі.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлені судом належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

19.05.2021 року представником заявника адвокатом Глазовим О.В. надано до суду заяву про можливість розгляду справи за його та заявника відсутністю, в якій вимоги у скарзі підтримує та просить скаргу задовольнити.

Згідно з положенням ст. 450 ч.2 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Як встановлено судом при розгляді даної скарги Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18:02.2009 року по справі № 2- 55/2009 було задоволено позов ПАТ „ РАЙФФАИЗЕН БАНК АВАЛЬ" в особі Одеської обласної дирекції „ РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" (правонаступником якого с АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість з розмірі 2 050 641.67 гривень, судові витрати у розмірі 1730 гривень

Рішення суду набрало законної сили, виконавчий лист по справі № 2-55/2009 виданий 18.03.2009 року було пред`явлено до виконання до Другого Малиновської відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції правонаступник якого є Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) де було відкрито виконавче провадження.

В ході проведення виконавчих дій, була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошена заборони на його відчуження АА № 627771 від 07.12.2009 року, а саме, арешт 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа № 32277 від 02.07.2020 року, Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було повідомлено, що перевіркою бази даних АСВП було встановлено відсутність інформації щодо підстав завершення зазначеного виконавчого провадження. У зв`язку із знищенням архів виконавчих проваджень 2008-2009 років, із закінченням трьохрічного терміну зберігання, надати детальну інформацію не виявляється можливим.

При цьому, у відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься інформація, про арешт та оголошення заборони відчуження майна, а саме. 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений Другим Малиновським ВДВС Одеського МУЮ за реєстраційним номером обтяження 9370491.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з чч.35 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» в разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV«Про виконавче провадження» (тут і далі - у редакції, чинній на момент накладення арешту ; далі - Закон № 606-ХІV) рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Положеннями статті 52 цього Закону визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається насамперед на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Згідно зі статтею 57 Закону № 606-ХІV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Правове регулювання вказаних положень на сьогодні здійснюється положеннями статей 48, 50, 56 та 74 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження».

Верховний Суд розглядаючи питання ефективності захисту порушеного права особи на майно якого у рамках виконавчого провадження накладено арешт у постанові від 28.10.2020 року по справі 304/2494/20 зазначив, що позивач який є боржником перед банком, є стороною виконавчого провадження. У п.24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7.02.2014 №6 судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 813/1341/15 зазначено наступний правовий висновок:

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

При розгляді даної скарги суд враховує наступне:

ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження АА № 627661, а тому має право звернутись із скаргою на дії,бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження.

Під час здійснення даного виконавчого провадження на майно ОСОБА_1 як боржника було накладено арешт, який не було скасований після закінчення виконавчого провадження.

Підставами скарги є наявність арешту, накладеного на належне ОСОБА_1 нерухоме майно, арешт на яке не знято при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , чим порушується права власності ОСОБА_1 , внаслідок чого він позбавлений в повній мірі користуватись та розпоряджатись майном на власний розсуд. Арешт на майно ОСОБА_1 був накладений в рамках примусового виконання рішення Київського районного суду м.Одеси від 18.02.2009 року №2-55/2009 про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак зобов`язання за кредитним договором №014/80054/74/84013 виконані, про що свідчить відсутність претензій з боку кредитора до ОСОБА_1 ,що документально підтверджено.

З метою зняття арешту з майна, ОСОБА_1 звернувся до Другого Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із клопотанням, в якому зазначив, що 04.01.2021 року ним було отримано лист від АТ «Райффайзен Банк Аваль», в якому було вказано, що з 30.10.2018 року між ОСОБА_1 та Банком відсутні будь-які договірні відносини в частині виконання зобов`язань за кредитним договором.

Аналогічним чином, у листі АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 21.01.2021 зазначено, що права вимоги за виконавчим провадженням, відкритим згідно з рішенням суду, перейшли новому кредитору.

Також, у цьому листі Банком було рекомендовано ОСОБА_1 звернутись із питанням поточного виконання зобов`язань за кредигним договором безпосередньо до нового кредитора.

Отже, у АТ «Райффайзен Банк Аваль» будь-яких претензій, у тому числі, майнового характеру до ОСОБА_1 немає.

На підставі договору відступлення права вимоги від 30.10.2018 року право вимоги за кредитним договором № 014/80054/74/84013 від 11.10.2007 року та за договорами забезпечення отримало ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп». Останнє, в свою чергу, відступило право вимоги за вказаним кредитним договором та за договорами забезпечення ОСОБА_3 на підставі Договору про відступлення права вимоги № 30-10/18/14 від 30.10.2018 року.

23.03.2021 року від Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було отримано лист від 11.03.2021 року 9084, в якому було зазначено, що перевіркою бази даних АСВП було встановлено відсутність інформації щодо підстав заверніення або закінчення зазначеного виконавчого провадження. У зв`язку із знищенням архіву виконавчих проваджень 2009 років, із закінченням трьохрічного терміну зберігання, встановити підстави завершення зазначеного виконавчого провадження не виявляється можливим.

Факт обтяження власності ОСОБА_1 є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження, та сплив трьох років після закриття виконавчого провадження свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, а тому на думку суду, є підставою для визнання неправомірною бездіяльності Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), яка полягає у не скасуванні арешту накладеного постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА №627661 від 07.12.2009 року, реєстраційний номер обтяження 9370491 та зобов`язання Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) ( ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме з 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, АА №627661, 07.12.2009 року, реєстраційний номер обтяження: 9370491.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 261,353,354, 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу подану в інтересах ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) адвокатом Глазовим Олегом Володимировичем про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та зобов`язання зняти арешт.

Визнати неправомірною бездіяльність Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), яка полягає у не скасуванні арешту накладеного постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА №627661 від 07.12.2009 року, реєстраційний номер обтяження 9370491.

Зобов`язати Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) ( ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме з 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, АА №627661, 07.12.2009 року, реєстраційний номер обтяження: 9370491.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції, апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повна ухвала виготовлена судом 21.05.2021 року.

Суддя Луняченко В. О.