Справа № 278/2243/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді Рожкової О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. 28.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 56 715 грн. 18 коп., а також штрафу за наявну заборгованість по аліментам на утримання сина в розмірі 28 357 грн. 59 коп. згідно винесених постанов Житомирського районного відділу ДВС Центрально-Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції.

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20.04.2016 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Аліменти позивач сплачував безпосередньо відповідачу та купуючи необхідні речі дитині, однак, державним виконавцем Житомирського районного відділу ДВС Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 296/1281/16-ц від 12.05.2016 та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивача. Оскільки у позивача суттєво змінились життєві обставини, на даний час він не працює, а заборгованість за аліментами виникла в період перебування в зоні АТО, останній вимушений звернутися до суду з даним позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 09.09.2020 ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області цивільну справу № 278/2243/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами передано за підсудністю до Корольовського районного суду м.Житомира.

2.2. 29.09.2020 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справа № 278/2243/20 передана на розгляд судді Рожковій О.С.

2.3. 05.10.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №278/2243/20, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

2.4. Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду від 05.10.03.2020 та позовної заяви з додатками рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем її проживання, яке повернулося до суду з особистим підписом відповідача про отримання поштового відправлення 02.12.2020 (а.с.26,27).

2.4. У встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не подала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. 28 травня 2020 року державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бєльським О.С. винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 28 357, 59 грн. у виконавчому провадженні №51509557, оскільки наявна заборгованість за боржником зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки (а.с.4).

3.2. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості щодо нарахування заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 296/1281/16-ц від 12.05.2016, виданим Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , виходячи із прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та у відповідності до вимог ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за період з 15 лютого 2016 року по 30 квітня 2020 року складає 56 715 грн. 18 коп. та згідно якої станом на 17.10.2016 борг ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 6188,51 грн. (а.с.5-7).

3.3. ОСОБА_1 був призваний по мобілізації Житомирським ОМВК 17.07.2015 і направлений у військову частину НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби. Відповідно до Указу Президента України №411 від 26.09.2016 ОСОБА_1 звільнений в запас 17.10.2016 та 18.10.2016 поставлений на військовий облік в Житомирському ОМВК, що стверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.10.2016 № 474 (ас.24).

3.4. Військовий квиток серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2013 року містить відмітку, що ОСОБА_1 приймав участь антитерористичній операції в період з 19.10.2015 по 19.12.2015; з 24.12.2015 по 04.04.2016 (а.с.24).

3.5. ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 19.08.2016 (а.с.25).

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

4.2. Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

4.3. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

4.4. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

4.5. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

4.6. Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

4.7. Відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Між сторонами виникли правовідносини з приводу звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами та штрафу на користь держави за наявну заборгованість за боржником зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки.

5.2. Встановлено, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 56 715, 18 грн. за виконавчим листом № 296/1281/16-ц від 12.05.2016, виданим Корольовським районним судом м. Житомира, за період з 15.02.2016 по 30.04.2020, розмір якої ним не оспорюється.

5.3. Крім того, у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів за боржником ОСОБА_1 , сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, 28.05.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 28 357, 59 грн., від сплати якого позивач також просить його звільнити.

5.4. Так, згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

5.5. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

5.6. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

5.7. Таким чином, платник аліментів за рішенням суду може бути звільнений від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

5.8. В обґрунтування доводів щодо звільнення від сплати заборгованості за аліментами ОСОБА_1 посилався на зміну життєвих обставин та те, що він не працює, а заборгованість виникла під час служби у Збройних силах України в період перебування в зоні АТО. При цьому, позивач не заперечує свого обов`язку брати участь у вихованні дитини ОСОБА_4 .

5.9. Так, відповідно до Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26 лютого 1993 року, утримання аліментів з працівників проводиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з військовослужбовців Збройних Сил України та інших військ, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Держспецзв`язку та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, що надається щомісячно (оклад за штатною посадою, оклад за військове або спеціальне звання, відсоткова надбавка за вислугу років, вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

5.10. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що станом на час звільнення в запас 17.10.2016 борг ОСОБА_1 зі сплати аліментів становив 6188,51 грн. При цьому, доказів про розмір отриманих доходів або доказів їх неотримання під час служби у Збройних силах України за період з 17.07.2015 до 17.10.2016, позивач суду не надав.

5.11. Крім того, після звільнення в запас 17.10.2016 і до 30.04.2020 аліменти на дитину останнім не сплачувалися, а доводи позивача про сплату аліментів шляхом надання коштів відповідачці належними доказами не підтверджені. Наведені ж позивачем обставини: зміна життєвих обставин та неможливість влаштування на роботу, можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, однак не є обставинами, що мають істотне значення для звільнення від заборгованості по аліментам в розумінні частини другої статті 197 СК України.

5.12. Таким чином, скільки позивач не надав належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності будь-яких передбачених частиною другою статті 197 СК України обставин, що мають істотне значення та могли бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, що є його процесуальним обов`язком у силу статей 12, 81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та похідні від них про звільнення від сплати штрафу за наявну заборгованість з аліментів, задоволенню не підлягають.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Зважаючи, що за наслідком розгляду справи у задоволенні позову відмовлено судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 274-279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4

проживає за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5

проживає за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_5

Повний текст рішення складено 13.05.2021.

Cуддя О. С. Рожкова