Єдиний унікальний номер 341/352/21
Номер провадження 2/341/506/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Фрик Т. В.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бурштинської міської ради про визнання права на завершення приватизації та одержання документа, що посвідчує право власності на земельні ділянки.

встановив:

23.02.2021 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права на завершення приватизації та одержання документа, що посвідчує право власності на земельні ділянки, в якій просить визнати за нею право на завершення приватизації та одержання документа, що посвідчує право власності на землю на її ім`я, в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця її тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельні ділянки площею 0,16 га та 0,20 га, які розташовані на території Дем`янівської сільської ради.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її тітка ОСОБА_3 . Бажає завершити процедуру приватизації та здійснити державну реєстрацію земельних ділянок площею 0, 16 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Дем`янівської сільської ради в урочищі «Озірець», та площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Дем`янівської сільської ради в урочищі «Шевчукове».

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Свирида Г. С. позовні вимоги позивачки підтримала та суду пояснила, що позивачка, як спадкоємець за заповітом звернулась до приватного нотаріуса Галицького нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину. 12 вересня 2019 року на підставі її заяви, приватний нотаріус завів спадкову справу. Однак, приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі вказаного свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду заяви відповідач повідомлений належним чином, шляхом надсилання судового повідомлення.

Представник відповідача на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника. Позовні вимоги позивачки визнає.

Участь у судовому засідання це право, а не обов`язок сторін у справі. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законним підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть від 19 березня 2019 року серії НОМЕР_1 спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9). ОСОБА_4 , який був сином ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до копії свідоцтва про смерть від 25 листопада 2015 року серії НОМЕР_2 (а. с. 11).

Копією рішення ХI сесії четвертого скликання Дем`янівської сільської ради від 26 березня 2004 року ОСОБА_3 передано у приватну власність безплатно присадибну ділянку розміром 0,24 га, ділянку землі для ведення особистого підсобного господарства площею 0, 26 га в урочищі «Шкільне», 0,16 га біля ж/б урочище «Озірець» та 0,20 га урочище «Шевчукове» (а. с. 12).

Довідкою виданою головою Дем`янівської сільської ради Михайлишин Т. від 23 березня 2005 року № 311 підтверджується, що ОСОБА_3 відповідно до рішення II сесії від 26 березня 2004 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,16 га в урочищі «Озірець» та площею 0,20 га в урочище «Шевчукове» (а. с. 13).

Водночас, як убачається з довідки сільської ради від 27 листопада 2007 року № 979 ОСОБА_3 користувалась земельними ділянками площею 0,16 га в урочищі «Озірець» та площею 0,20 га в урочище «Шевчукове» з 1992 року, однак правом безплатної приватизації земельної ділянки не скористалась ( а с. 15).

Копією заповіту від 22 грудня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Дзерою Л. О., підтверджується, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати, і на що за законом матиме право, заповідає ОСОБА_2 (а. с. 10).

Копією заяви ОСОБА_2 від 11 лютого 2020 року підтверджено, що особа зверталась до Дем`янівської сільської ради про надання дозволу на складання проекту відведення земельних ділянок орієнтовною площею 0,20 га в урочищі «Озірець» Шевчукове, площею 0,16 га урочищі «Озірець» та площею 0,26 га по АДРЕСА_1 , для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до копії рішення Дем`янівської сільської ради від 29 липня 2020 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , надано дозвіл на складання цього проекту лише щодо земельної ділянки площею 0,26 га. Рішення щодо земельних ділянок площею 0,16 га та площею 0,20 га не прийняли.

Суд установив, що 05 лютого 2020 року приватний нотаріус Галицького районного нотаріального округу видала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із житлового будинку (а. с. 16).

З постанови приватного нотаріуса Галицької районної нотаріальної контори від 27 лютого 2020 року № 37/02-14 убачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що знаходяться у с. Дем`янів Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що не подані документи, які підтверджують право власності на ці земельні ділянки на ім`я ОСОБА_3 ( а. с. 17).

Згідно з висновком експерта про ринкову вартість земельних ділянок від 04 вересня 2020 року підтверджується, що ринкова вартість земельної ділянки розташованої в с. Дем`янів урочище «Озірець-Шевчукове» визначена з метою продажу становить 36000,0 грн (а с. 19). Ринкова вартість земельної ділянки розташованої в с. Дем`янів урочище «Озірець» визначена з метою продажу становить 28800,0 грн (а с. 20).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства.

Згідно зі ст. 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі N 2 350/67/15-ц (N2 14-652цс18) Верховний Суд установив, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N2 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинності у 2006 році), до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

До складу спадщини відповідно до статті 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом «г» ч. 1ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

З урахуванням наведеного вище, враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем земельних ділянок за заповітом, представник відповідача позов визнав, з іншими спадкоємцями спір відсутній, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення цього позову.

Визнання відповідачем пред`явленої позовної вимоги не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій справі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до Бурштинської міської ради про визнання права на завершення приватизації на одержання документа, що посвідчує право власності на земельні ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на завершення приватизації та одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельні ділянки площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Дем`янівської сільської ради Івано-Франківської області в урочищі «Озірець» та площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Дем`янівської сільської ради Івано-Франківської області в урочищі «Шевчукове», які на день смерті належали ОСОБА_3 , відповідно до рішення Дем`янівської сільської ради Івано-Франківської області XI сесії четвертого скликання від 26 березня 2004 року, про передачу у приватну власність земельних ділянок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене).

Повний текст рішення складено 20 травня 2021 року.

Сторони:

позивач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідач: Бурштинська міська рада, , м. Бурштин, вул. С. Стрільців, 4.

СуддяМ. Р. Мергель