Справа № 202/6507/20
Провадження № 2/202/652/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Бєльченко Л.А.,

при секретарі Піявському Е.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

29.10.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що вони мають статус внутрішньо переміщених осіб. Для отримання соціальної допомоги для внутрішньо переміщених осіб 12.08.2015 року між ОСОБА_1 та відповідачем був укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 978090, відповідно до умов якого на її, ОСОБА_1 , ім`я був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 та видано платіжну картку. 17.11.2015 року між нею та відповідачем був укладений договір № 55813103 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування, відповідно до умов якого на її, ОСОБА_1 , ім`я було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 та видано платіжну картку. Аналогічні договори були укладені між ОСОБА_2 та відповідачем. На підставі укладених договорів вони, позивачі, щомісячно отримували з вказаних банківських рахунків суми соціальної допомоги та пенсії. Згодом співробітники відповідача повідомили її, ОСОБА_1 , про виникнення якихось проблем з її платіжною карткою, для вирішення яких їй було запропоновано відкрити інший поточний рахунок у банку. При цьому їй було повідомлено про те, що грошові кошти, які надходитимуть на її поточний рахунок будуть перераховуватися відповідачем на новий поточний рахунок для подальшого їх отримання нею у касі банку. У зв`язку з цим 17.11.2015 року між нею, ОСОБА_1 , та відповідачем був укладений договір про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування № НОМЕР_3 , відповідно до умов якого відповідачем їй був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_2 . Починаючи з 17.11.2015 року вона почала отримувати соціальну допомогу та пенсію готівкою у касі у більшому розмірі, аніж раніше. На її питання щодо причин цього касир повідомляла про те, що збільшення соціальних виплат відбулося за рахунок допомоги міжнародних благодійних організацій, які мають регулярний характер, однак суми виплат можуть відрізнятися. Влітку 2016 року за їх, позивачів, місцем проживання з`явилися невідомі особи і повідомили їх про необхідність повернути на користь відповідача грошові кошти у розмірі 44598,57 грн., які начебто вони незаконно отримали. З метою з`ясування вказаних обставин вони зверталися до відділення відповідача, однак жодних документів на підтвердження вказаних обставин не отримали. Натомість, невдовзі вона, ОСОБА_1 отримала від відповідача повідомлення про помилковий грошовий переказ від 12.08.2016 року з проханням повернути грошові кошти у розмірі 44598,57 грн. як помилково отримані.

У жовтні 2016 року відповідач звернувся до суду з позовом до неї, ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів у розмірі 44598,57 грн. як безпідставно набутих. В грудні 2017 року відповідач уточнив позовні вимоги та просив ще стягнути з неї відсотки за користування вказаними грошовими коштами за період з 25.08.2016 року по 25.11.2017 року у розмірі 26617,84 грн. Рішенням суду від 20.04.2018 року позовні вимоги відповідача задоволені частково, стягнуто з неї на користь відповідача грошові кошти у розмірі 44598,57 грн., а в решті вимог відповідачу відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.12.2018 року рішення суду першої інстанції від 20.04.2018 року скасовано та ухвалено нове про відмову відповідачеві у задоволенні позову. Після цього з 18.04.2019 року на її, ОСОБА_1 , телефон почали надходити повідомлення від відповідача про те, що з її та ОСОБА_2 рахунків відповідачем були списані грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом по рахунку № НОМЕР_4 . Звернувшись до відповідача з метою з`ясування підстав для списання грошових коштів, їх, позивачів, було повідомлено про те, що в результаті виниклого несанкціонованого овердрафту філією Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» 12.09.2016 року було проведено службове розслідування, відповідно до якого було встановлено факт того, що їм було безпідставно видано грошові кошти з карткового рахунку, що призвело до виникнення несанкціонованого овердрафту. Факт технічного несанкціонованого овердрафту виник в результаті вини працівника банку, до якого були застосовані заходи дисциплінарного впливу. Рішенням кредитного комітету від 05.03.2020 року, протокол № 25 заборгованість по рахунку було визнано проблемною та було доручено провести роботу щодо відшкодування проблемної заборгованості. Позивачі вказали, що вказані дії відповідача свідчать про протиправне позбавлення їх належних їм грошових коштів.

Позивачі вказали, що такими діями відповідача їм була завдана моральна шкода, котра полягала душевних стражданнях з приводу позбавлення їх належних їм грошових коштів, у зв`язку з чим ОСОБА_1 у вересні 2019 року лікувалася у КП «Дніпропетровський обласний клінічний центр кардіології та кардіохірургії» Дніпропетровської обласної ради. Розмір завданої їм моральної шкоди позивачі оцінюють у 10 000,00 грн. кожному.

Заявою про збільшення розміру позовних вимог від 29.01.2021 року позивач ОСОБА_1 збільшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь належні їй безпідставно списані грошові кошти у розмірі 9231,24 грн. та на відшкодування завданої їй моральної шкоди просила стягнути з відповідача 10 000,00 грн.

Ухвалою суду від 29.01.2021 року прийнято заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 158).

Ухвалою суду від 29.01.2021 року залишено позовні вимоги ОСОБА_2 до АТ «Державний Ощадний банк України» без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (а.с. 156).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначаючи, що грошові кошти на суму 44598,57 грн. позивач отримала безпідставно, оскільки на її рахунок № НОМЕР_1 фактично надійшло лише 9980,64 грн. соціальної допомоги, що підтверджується випискою з рахунку позивача. У зв`язку з тим, що персоналізація картки позивача не була здійснена в програмному забезпеченні Way4 при всіх обмінах даних по операціям списання коштів за рахунком № НОМЕР_1 , зазначені операції залишалися несквитованими на транзитному рахунку № НОМЕР_5 , тобто здійснювалася лише технічна проводка Дт2924 Кт2620, а дебетові обороти по рахунку № НОМЕР_1 не відображалися. Після проведення персоналізації за період з 09.08.2016 року по 08.09.2016 року підтвердилася наявність на рахунку заборгованості у розмірі 44598,57 грн., що не є сумою соціальних виплат. Після виникнення заборгованості Банком було проведено службове розслідування, в результаті якого був встановлений факт технічного несанкціонованого овердрафту, виниклого у зв`язку зі збоєм програмного забезпечення. При появі такого овердрафту Банк має право вимагати від клієнта погашення заборгованості та сплати процентів. Представник відповідача вказала, що позивач, отримуючи соціальні виплати на нову картку, свідомо отримувала ще й готівку в касі Банку з рахунку, на який жодні кошти вже не надходили, тим самим створюючи несанкціонований овердрафт. Таким чином, списання коштів з рахунку позивача відбувається на умовах договору та спрямоване на погашення наявної заборгованості за технічним овердрафтом та не суперечить чинному законодавству. Стосовно вимог про відшкодування завданої моральної шкоди представник відповідача вказала, що вказані вимоги є безпідставними та спрямованими на отримання додаткових грошових коштів від Банку, окрім вже отриманого несанкціонованого овердрафту, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження завданої їй моральної шкоди. З цих підстав представник відповідача просила суд відмовити позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є тимчасово переміщеною особою, що підтверджується довідкою Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпропетровської обласної ради від 17.12.2019 року № 1239- (а.с. 12).

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 № 637, призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку.

Згідно з п.31 Постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, виключно АТ «Державний Ощадний банк України» визначено уповноваженим банком, який відкриває та обслуговує поточні рахунки, на які зараховується грошова допомога.

12 серпня 2015 року між AT «Ощадбанк» в особі в.о. керуючого ТВБВ II №10003/0427 та ОСОБА_1 був укладений договір №978090 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно з яким позивачу був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 ) на умовах тарифного пакету «Соціальний» та видана платіжна картка типу VISA Elektron INSTANT НОМЕР_7 та ПІН-конверт до неї (п. 1.1.1 Договору)(а.с. 14-17).

Згідно з п.1.2. договору відповідач зобов`язався приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечити проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту.

Відповідно до даних Автоматизованої банківської системи «БАРС» 12 серпня 2015 року рахунок № НОМЕР_1 було зареєстровано за клієнтом ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог п. 2.30 Положення про організацію операційної діяльності установах AT «Ощадбанк», затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» від 05 квітня 2016 року №260, формування інформації щодо операцій за рахунками з використанням платіжних карток здійснюється передавання/приймання відповідних файлів в АБС «БАРС Millennium» до/в процесингового центру програмним забезпеченням Way4 з використанням програмно забезпечення CardManagement.

Відповідно до історії обміну даних CardManagement АБС БАРС починаючи з 12 серпня 2015 року по 09 серпня 2016 року наявна «Помилка виконання персоналізації карти INSTANT» (дані обміну за 12 серпня 2015 pоку, за 25 серпня 2015 pоку, 10 листопада 2015 року, за 16 листопада 2015 року, за 09 серпня 2016 року).

При виникненні проблем з карткою позивача ОСОБА_1 працівниками відділення було запропоновано їй відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 (UA та для отримання коштів здійснювати перерахування коштів з карткового рахунку ( НОМЕР_8 ) на поточний рахунок (2620) з подальшим отриманням коштів готівкою через касу відділення.

17 листопада 2015 року ОСОБА_1 уклала з AT «Ощадбанк» в особі в.о. керуючого ТВБВ II № 10003/0427 Договір № 55813103 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування (а.с. 18-19).

Відповідно до вказаного договору позивачу був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_2 для обліку коштів і здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України (п. 1.1.Договору).

При зверненні позивача до відділення перевірялась наявність залишку коштів на рахунку № НОМЕР_1 в системі CardManagement та ініціювалось в АБС БАРС перерахування коштів на рахунок НОМЕР_2 .

У зв`язку з виникненням проблем з карткою позивача, між нею та відповідачем 27.01.2016 року було укладено заяву про приєднання № 1053925 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, відповідно до умов якої відповідач відкрив позивачеві рахунок № НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ) на умовах тарифного пакету «Соціальний» (а.с. 79-83). З 22.04.2016 року соціальні виплати надходили позивачеві на вказаний рахунок (а.с. 117).

ОСОБА_1 були здійснені наступні перерахування на загальну суму 54 579 грн. 21 коп., а саме: 17 листопада 2015 року на суму 3 536 грн. (меморіальний ордер №107122914); 23 грудня 2015 року на суму 5 304 грн. (меморіальний ордер №110857184); 28 січня 2016 року на суму 5 817 грн. 29 коп. (меморіальний ордер №114784163); 06 квітня 2016 року на суму 9 980 грн. (меморіальний ордер №121972049); 07 червня 2016 року на суму 9 980 грн. 64 коп. (меморіальний ордер №128672592); 06 липня 2016 року на суму 9 980 грн. 64 коп. (меморіальний ордер №131891014); 20 липня 2016 року на суму 9 980 грн. 64 коп. (меморіальний ордер №133328684) (а.с. 112).

Фактично на рахунок № НОМЕР_1 надійшло лише 9980 грн. 64 коп. соціальної допомоги, що підтверджується випискою по картковому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 ) за період з 12 серпня 2015 року по 15 серпня 2019 року (112).

Таким чином, персоналізація карти ОСОБА_1 не була здійснена в Програмному забезпеченні Way4 при всіх обмінах даних по операціям списання коштів за рахунком № НОМЕР_1 , тому зазначені операції залишались несквитованими на транзитному рахунку № НОМЕР_5 , тобто здійснювалась лише технічна проводка Дт2924 - Кт2620, а дебетові обороти по рахунку № НОМЕР_1 не відображались.

Випискою по картковому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 ) після проведення персоналізації за період з 09 серпня 2016 року по 08 вересня 2016 pоку підтверджується наявність на рахунку заборгованості у розмірі 44 598,57 грн.

Вказані обставини встановлені постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.12.2018 року (а.с. 29-37).

Судом встановлено, що відповідач звертався до позивача із листом від 12.08.2016 року про повернення помилково перерахованих їй грошових коштів на загальну суму 44598,57 грн. (а.с. 20).

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом технічного несанкціонованого овердрафту на загальну суму 44598,57 грн. в ТВБВ № 10003/0427 від 12.09.2016 року встановлено, що вказаний несанкціонований овердрафт виник в результаті порушення головним економістом ТВБВ № 10003/0427 ОСОБА_5 вимог п. 2.30 Положення про організацію операційної діяльності в установах АТ «Ощадбанк» від 05.04.2016 року № 260; порушення завідувачем сектору роздрібного бізнесу ТВБВ ІІІ типу № 10003/0427 ОСОБА_6 вимог п. 8.5 Положення; порушення завідувачем сектору супроводження операцій з БПК відділу бек-офісу ОСОБА_7 вимог п. 13.3 Положення. Останній оголошено догану (а.с. 92-98, 141-143).

У зв`язку з неповерненням у добровільному порядку позивачем вказаних грошових кошів, відповідач звертався до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, та стягнення відсотків за користування грошовими коштами. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2018 року по справі № 199/7530/16-ц позов ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку кошти у розмірі 44598,57 грн., що набуті без достатньої правової підстави. В іншій частині позову відмовлено (а.с. 27-28).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.12.2018 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2018 року скасовано та у задоволенні позову ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» відмовлено (а.с. 29-37).

Апеляційним судом встановлено, що переплата коштів відбулась через збій програмного забезпечення банку, а вказані суми нараховувалися розпорядником бюджетних коштів та надходили з бюджету на рахунок ОСОБА_1 як соціальна допомога, а тому є соціальною допомогою в розумінні ст.1215 ЦК України. Апеляційним судом також встановлено відсутність рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату та факту недобросовісності набувача ОСОБА_1 , а тому кошти у розмірі 44 598,57 грн., які нараховувалися та виплачувалися банком як соціальна допомога поверненню не підлягають.

У зв`язку з неповерненням позивачем грошових коштів у розмірі 44598,57 грн. добровільно відповідачеві, останнім з 12.08.2015 року по 09.03.2021 року було списано з соціального рахунку позивача для отримання соціальної допомоги грошові кошти на загальну суму 9231,24 грн. на погашення несанкціонованого технічного овердрафту.

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно зі статтею 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Статтею 1073 ЦК України визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки судом встановлено, що між сторонами будь-яких кредитних договорів не укладалося, кредит Банком позивачу не надавався, а судовими рішеннями було встановлено відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний Ощадний банк України» грошових коштів у розмірі 44598,57 грн., грошові кошти на загальну суму 9231,24 грн. були списані відповідачем з соціального рахунку позивача безпідставно.

З огляду на зазначене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 9231,24 грн.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо недобросовісності позивача та наявності підстав для списання Банком грошових коштів з рахунку позивача, оскільки вказані обставини вже були досліджені та спростовані судом апеляційної інстанції під час розгляду справи №199/7530/16-ц.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Положенням частини 1 статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розглянувши справу № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19), Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2020 року зробила такий висновок щодо застосування норм права: «Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства».

Судом встановлено, що безпідставним списанням з рахунку позивача грошових коштів на загальну суму 9231,24 грн. відповідачем було завдано позивачеві моральну шкоду, що полягала у душевних стражданнях через протиправне перерахування в рахунок погашення несанкціонованого технічного овердрафту відповідачем належних їй грошових коштів та відсутність у неї можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ними.

Виходячи з конкретних обставин справи, принципів справедливості і розумності, приймаючи до уваги характер та глибину моральних страждань позивача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 1 000,00 гривень.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Про відшкодування інших судових витрат сторонами у справі заявлено не було.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_11 , АДРЕСА_1 ) грошові кошти у розмірі 9231 (дев`ять тисяч двісті тридцять одна) грн.. 24 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 1000 (одна тисяча) грн.. 00 коп.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн.. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Суддя Бєльченко Л.А.