05.04.2021 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Перекупка І.Г.,
при секретарі Капустинська Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач звернулася до Богунського районного суду м. Житомира в якому просить стягнути з відповідача на її користь 1300 доларів США боргу, 5, 44 доларів США процентів за договором позики та 32,26 доларів США процентів у зв`язку з простроченням зобов`язань, а загалом 1337,70 доларів США.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що в січні 2019 року ОСОБА_2 отримав від позивача грошову суму, еквівалентну 400 доларам США, а в червні 2019 року грошову суму, еквівалентну 900 доларам США в якості попередньої оплати за виготовлення ним для позивача кухонних меблів. 28 травня 2020 року відповідач надав позивачу розписку, в якій зазначив, що в зв`язку з неможливістю виконати зобов`язання по виготовленню меблів він зобов`язується повернути позивачу отриману суму коштів до 31 серпня 2020 року. У визначений строк ОСОБА_2 борг не повернув, від виконання зобов`язання відмовляється.
Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 28.05.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача позику в розмірі 1300, 00 доларів США терміном до 31.08.2020 року. На підтвердження отримання позики відповідачем 28.05.2020 року складено розписку про отримання позики.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 3 ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого зобов`язання.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, три відсотки річних стягується у тій валюті у якій надавалась позика. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Суд погоджується із розрахунком зазначеним в позовній заяві позивачем. З цього розрахунку слідує, що заборгованість відповідача складається з: 1300 доларів США боргу, 5, 44 доларів США процентів за договором позики та 32,26 доларів США процентів у зв`язку з простроченням зобов`язань, а загалом 1337,70 доларів США.
У відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні понесені останнім судові витрати.
На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 2 ст. 247, ст. 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 )

Суддя І.Г. Перекупка