РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1145/21

Номер провадження 2/495/1536/2021

10 червня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Ткаченко О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 150 000 грн, за договором позики від 09 жовтня 2020 року.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позивач ОСОБА_1 надав у борг відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 150 000 грн, про що свідчить договір позики від 09 жовтня 2020 року. Відповідно до умов договору позикодавець надав грошові кошти у розмірі 150 000 грн позичальнику, а позичальник у свою чергу зобов`язується повернути позичкодавцеві позичені грошові кошти у строк до 01 лютого 2021 року. Позичальник станом на 01 лютого 2021 року позичені грошові кошти у розмірі 150 000 грн у добровільному порядку не повернув, тому з метою захисту своїх прав та законних інтересів позивач (позичкодавець) змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

1.2. Відзиву на позв відповідач не подав. У судовому засіданні відповідач пояснив, що дійсно отримав від ОСОБА_1 позику у сумі 150 000 грн, але не повернув її.

2. Рух справи у суді

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 лютого 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 16 березня 2021 року, відкладено на 07, 22 квітня 2021 року, 20 травня 2021 року.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. Порядок розгляду справи.

3.1. У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

3.2. У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

4. Фактичні обставини справи.

4.1. Позивач (позикодавець) ОСОБА_1 надав у борг відповідачу (позичальнику) ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 150 000 грн, про що свідчить договір позики від 09 жовтня 2020 року, який скріплений особистими підписами сторін ( арк. 4).

Відповідно до умов договору позичкодавець надав грошові кошти у розмірі 150 000 грн позичальнику, а позичальник у свою чергу зобов`язується повернути позичкодавцеві грошові кошти у строк визначений договором, а саме до 01 лютого 2021 року.

Пункт 2 укладеного договору позики визначає, що грошові кошти вважаються переданими позичкодавцем позичальнику з моменту підписання даного договору.

У пункті 3 вищевказаного договору зазначено строк, на який надаються грошові кошти, що становить до 01 лютого 2021 року.

У добровільному порядку відповідач (позичальник) умови договору позики від 09 жовтня 2021 року не виконав, а саме не повернув позивачу (позичкодавцеві) у визначений договором строк, що становить 01 лютого 2021 року позичені грошові кошти у розмірі 150 000 гривень.

5. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до статті 1046 ЦК України договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до пункту 2, пункту 4 частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно із статтею 626 ЦКУ - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статті 638 ЦКУ - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із статтею 629 ЦКУ договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 1051 ЦКУ позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Згідно із статтею 1053 ЦКУ за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики в ст.1047 цього Кодексу (новація боргу у позикове зобов`язання).

Відповідно до статті 1048 ЦКУ позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 2. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Згідно із статтею 1049 ЦКУ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч.3. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики, відповідачем (позичальником) не було повернуто борг, в строк, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого позивач (позичкодавець) значною мірою позбавляється того, на що розраховував при укладенні договору, тому суд приходить до винсовку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

7. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 1 500 грн необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 525, 526, 530, 610, 625, 631, 1048-1050 ЦК України, статтями 4, 12-13, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 150 000 грн (сто п`ятдесят тисяч грн) за договором позики від 09 жовтня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1 500 грн ( одна тисяча п`ятсот грн ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 червня 2021 року.

Суддя Ю.Ф.Волкова