ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1547/20 Номер провадження 22-ц/814/1176/21Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Дорош А.І., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2021 року по справі за позовом акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_1 про відшкодування вартості за недораховану електричну енергію внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2020 року акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії (далі АТ «Полтаваобленерго») звернулося до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування вартості за недораховану електричну енергію внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ).

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 25 січня 2019 року представниками Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» при проведенні перевірки в помешканні відповідача, котра мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , було виявлено порушення пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі що не є власністю енергопостачальника скритою електричною проводкою від ввідних проводів на окрему розетку в будинку (розетка знаходиться в спальні). Дане порушення було виявлено за допомогою приладу пошуку електричної проводки «Е2 Дятел». Дане порушення неможливо виявити під час контрольного огляду. Спожита таким чином електрична енергія електролічильником не обраховувалась.

Відповідно до пункту 8.2.5 ПРРЕЕ за фактом виявленого порушення у присутності відповідача був складений акт про порушення № 00007057. Відповідачу було продемонстровано виявлене порушення. Вона поставила свій підпис в акті та отримала його другий примірник.

13 березня 2019 року на засіданні Комісії енергопостачальника по розгляду актів в присутності відповідача було розглянуто вищевказаний акт про порушення та рішення оформлено протоколом.

На підставі вищезазначеного акту та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, було виконано розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, що відповідно до розрахунку становить 65886,73 грн.

Відповідач частково відшкодувала вартість не облікованої електричної енергії, чим фактично визнала вчинене порушення ПРРЕЕ та станом на 13 травня 2020 року вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ становить 62986,73 грн, які залишаються не відшкодованими.

Враховуючи вищевказане, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ в розмірі 62986,73 грн та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2102,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2021 року позов АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_1 про відшкодування вартості за недораховану електричну енергію внаслідок порушення ПРРЕЕ задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії вартість за недораховану електричну енергію внаслідок порушення ПРРЕЕ в сумі 62 986 грн 73 коп. та 2102 грн 00 коп. сплаченого позивачем судового збору.

Вимоги апеляційної скарги

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просила постановити ухвалу, якою скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» суму вартості за недораховану електричну енергію внаслідок порушення ПРРЕЕ в сумі 35377,80 грн та судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що суд неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Також зазначено, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі, адже вона є співвласником будинку, в якому були виявлені порушення, а не власником всього будинку.

Судом першої інстанції не було враховано, що відповідач має вік 91 рік та є недієздатною особою похилого віку, вдовою інваліда Великої Вітчизняної війни, учасником війни, інвалідом другої групи загального захворювання.

Відповідач зазначає, що будинок, в якому вона проживає, має три рахунки по електричній енергії, які належать іншим власникам і спальня, з якої був включений обігрівач не належить їй на праві власності.

Також скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про застосування судом строку позовної давності, адже, на думку скаржника, позивач має право на звернення до суду про стягнення боргу лише за період з 15 травня 2017 року по 15 травня 2020 року, з дня подачі позовної заяви, що в свою чергу зумовлює інші суми відшкодування і нарахування.

Доводи, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Полтаваобленерго» зазначає, що вимоги скаржника є необґрунтованими та безпідставними, тому прохав відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивач вказує, що матеріалами справи та показаннями свідків доведено, що при складанні акту про порушення оглядали один лічильник, точки підключення за лічильником, вилучено відгалуження та опломбовано у цілий пакет пломбою, що не заперечувалося скаржником, тому твердження відповідача про інших споживачів за адресою скаржника, яким розподіл електричної енергії здійснювався по іншим засобам комерційного обліку електричної енергії на увагу не заслуговують.

Що ж стосується недієздатності відповідача, то у відзиві на апеляційну скаргу зазначається, що будь-яких доказів, які б свідчили про той факт, що ОСОБА_1 є особою, яка визнана недієздатною не надано.

Загальний строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у позивача був до квітня 2022 року.

Доводи, які викладені у запереченні

Скаржником у запереченні зазначено, що судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_1 отримує субсидію і сама держава сплачує за її комунальні послуги з її пенсії, що вона сама проживає у будинку з 2000 року і за весь період до цього випадку і після використовує лише до 50кВт у місяць електроенергії, має газове опалення у своїй кімнаті і надлишкова електроенергія їй була не потрібна взагалі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 62986,73 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії здійснює постачання електричної енергії споживачу ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором про користування електричною енергією №2027021 від 17 вересня 2011 року, укладеного між сторонами даного позову (а.с. 17-20).

25 січня 2019 року представниками Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» при проведенні перевірки в помешканні відповідача було виявлено порушення пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника скритою електричною проводкою від ввідних проводів на окрему розетку в будинку (розетка знаходиться в спальні). Дане порушення було виявлено за допомогою приладу пошуку електричної проводки «Е2 Дятел». Дане порушення неможливо виявити під час контрольного огляду. Спожита таким чином електрична енергія електролічильником не обраховувалась (а.с. 6-8).

За фактом виявленого порушення у присутності відповідача був складений акт про порушення № 00007057.

13 березня 2019 року на засіданні Комісії енергопостачальника по розгляду актів у присутності відповідача було розглянуто вищевказаний акт про порушення та рішення оформлено протоколом.

Згідно з розрахунку обсягу та вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, вартість електричної енергії становить 65 886,73 грн (а.с. 13-16).

Відповідач частково відшкодував вартість необлікованої електричної енергії, тому станом на 13 травня 2020 року вартість електричної енергії необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ становить 62 986,73 грн, які залишаються не відшкодованими.

Позиція апеляційного суду

Щодо відповідальності відповідача

Так, з матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії та ОСОБА_1 укладено договір №2027021 від 17 вересня 2011 року про користування електричною енергією. Пунктом 6.2 даного договору передбачено, що споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж, споживання електричної енергії без приладів обліку, втручання в роботу приладу обліку тощо. Також пунктом 4.1 договору передбачено, що електропостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Як вже зазначалося, 25 січня 2019 року представниками Кременчуцької філії ПАТ «Полтаваобленерго» при проведенні перевірки в помешканні відповідача було виявлено порушення пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника скритою електричною проводкою від ввідних проводів на окрему розетку в будинку (розетка знаходиться в спальні). Дане порушення було виявлено за допомогою приладу пошуку електричної проводки «Е2 Дятел». Дане порушення неможливо виявити під час контрольного огляду. Спожита таким чином електрична енергія електролічильником не обраховувалась. У зв`язку з вищевказаним у присутності відповідача був складений акт про порушення № 00007057.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою та другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, Методикою (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року N 122.

За змістом статтей 2-4, 11 Закону України «Про електроенергетику» цей нормативно-правовий акт є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об`єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положенням частини другої статті 27 зазначеного Закону визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Крім того, відповідно до пункту 1.1.1. ПРРЕЕ вони регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Розділом V ПРРЕЕ визначено права, обов`язки та відповідальність учасників роздрібного ринку.

Згідно з пунктом 5.1.1. ПРРЕЕ оператор системи має право, серед іншого:

на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів та інших учасників роздрібного ринку, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи;

проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії.

Пунктом 5.1.2. ПРРЕЕ передбачено, що електропостачальник має право, зокрема на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку.

Відповідно до підпунктів 20, 25 пункту 5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний:

не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача;

оперативно повідомляти центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки та охорони праці, електропостачальника та оператора системи, а також тих учасників роздрібного ринку, які зареєструвались в адміністратора комерційного обліку як постачальники послуг комерційного обліку, відповідно до їх повноважень про виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Розділом VIII ПРРЕЕ врегульовано порядок розгляду звернень, скарг, претензій та актів про порушення цих Правил.

Пунктами 8.2.4, 8.2.5 ПРРЕЕ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

Відповідно до пункту 8.2.7 Правил кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм саме оператор системи, з яким укладено договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, має повноваження проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії, визначати обсяг та вартість необлікованої електричної енергії, складати акт про порушення та отримувати на свій поточний рахунок відповідні кошти.

Скаржником в апеляційній скарзі зазначається, що розподіл електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється по 3 точкам розподілу електричної енергії, які належать іншим співвласникам даного будинку і спальня, з якої був увімкнений обігрівач не належить відповідачу. Однак, даний довід апеляційної скарги не може бути взятий судом до уваги, адже ОСОБА_1 неодноразово зазначалося, що вона фактично проживає за вказаною адресою сама, що в свою чергу виключає можливість включення електричного обігрівача іншим співвласником даного будинку.

Разом з тим, як вже зазначалося, обов`язок доведення відсутності вини у даному спорі лежить на особі, яка порушила зобов`язання. Однак, відповідачем не надано до суду належних, достатніх, достовірних і допустимих доказів на підтвердження того, що вона не здійснювала порушення ПРРЕЕ, що в свою чергу призвело до використання електроенергії, що не обраховувалась.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

Щодо недієздатності

В апеляційній скарзі скаржником зазначено, що вона має вік 91 рік та є недієздатною особою похилого віку, вдовою інваліда Великої Вітчизняної війни, учасником війни, інвалідом другої групи загального захворювання.

Що ж стосується недієздатності відповідача, то частинами першою-другою статті 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Так, частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач є недієздатною особою і що над нею встановлена опіка, тому колегія суддів не бере до уваги даний довід у зв`язку з недоведеністю.

Що ж стосується інших вищевказаних доводів, то вони не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення, адже не звільняють відповідача від відповідальності, а є підставами для отримання певних пільг, відповідно до чинного законодавства.

Щодо строку позовної давності

За змістом статтей 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії дізналося про порушення зобов`язання відповідачем 25 січня 2019 року, що підтверджується актом про порушення №00007057, тому враховуючи вище наведені норми цивільного законодавства, перебіг строку позовної давності розпочинається саме з цієї дати та становить 3 роки, тому доводи скаржника про пропущення строку позовної давності не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Також слід наголосити, що скаржником помилково зазначається в апеляційній скарзі про те, що позивач звернувся до неї з позовом про стягнення боргу, адже у даному випадку розглядається спір про відшкодування вартості за недораховану електричну енергію внаслідок порушення ПРРЕЕ, що в свою чергу зумовлює початок перебігу строку позовної давності саме здня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

ОСОБА_1 не оскаржується розрахунок завданої шкоди та порядок його визначення, тому в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його перегляду, що узгоджується із положеннями статті 367 ЦПК України.

Щодо стягнення судового збору судом першої інстанції

Судом першої інстанції з відповідача на користь позивача стягнено судовий збір за подачу позовної заяви у сумі 2102,00 грн.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до пункту 9 частини першої Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Відповідач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , а тому у силу наведеної норми законодавства вона звільнена від сплати судового збору.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується також випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції безпідставно стягнув судовий збір із відповідача, яка є інвалідом ІІ групи і відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати.

Скаржником в апеляційній скарзі заявлена вимога про стягнення з неї на користь АТ «Полтаваобленерго» судового збору у сумі 2102,00 грн.

Враховуючи, що при подачі апеляційної скарги скаржником зазначено, що вона на підставі пунктів 8, 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю) звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що така вимога є суперечливою та такою, яка не відповідає вимогам чинного законодавства, тому суд вважає за можливе у цій частині оскаржуване судове рішення змінити, компенсувавши АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2102, 00 гривні.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20 листопада 2019 року по справі №357/11181/17.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з неврахуванням судом першої інстанції того, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення в частині стягнення судового збору, компенсувавши АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2102, 00 гривні.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги відповідача, а лише змінює судове рішення в частині стягнення судового збору за подачу позовної заяви в суді першої інстанції, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2021 рокузмінити в частині стягнення судового збору.

Компенсувати акціонерному товариству «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2102, 00 гривні.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 травня 2021 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді А.І. Дорош

О.О. Панченко