Справа №932/9704/21
Провадження №2/932/5186/21
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

19 листопада 2021 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Василенка Валерія Миколайовича, третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання приватного нотаріуса Василенка В.М. внести коригування до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та виправити таким чином посилки, які утворилися при реєстрації об`єкта нерухомого майна (на частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ), який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали позову суддя дійшов наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить внести зміни до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який внесений приватним нотаріусом, як реєстратором на виконання покладених на нього повноважень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Підставою звернення став факт виявлення помилки вчиненої приватним нотаріусом при оформлені договору дарування, в частині конкретизації відомостей про складові частини об`єкта нерухомого майна.

Загальні положення щодо повноважень нотаріуса як спеціального суб`єкта реєстрації речових прав на нерухоме майно встановлюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, ч. 1 ст. 9 Закону встановлює, що державний реєстратор прав на нерухоме майно є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб`єкт. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію (ч. 5 ст. 3 Закону).

Пунктом першим частини першої статті другої Закону України N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, прийняття рішення про державну реєстрацію прав є виключною компетенцією державних реєстраторів, які під час прийняття цих рішень діють як суб`єкти владних повноважень.

Крім того, відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачений порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, зокрема, в разі виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого право набувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

Подання та отримання документів за заявою про внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав. Проведення такої державної реєстрації, відповідно внесення змін, відбувається згідно порядку, передбаченому розділом IV вищезазначеного закону.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду. (ч.1, 10 ст. 37 Закону N 1952-IV).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини виникли між власником майна та суб`єктом державної реєстрації прав з приводу неправильності внесених відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, і спір не пов`язуються з невиконанням умов цивільно-правових угод, що випливають із договірних відносин, зазначений спір є публічно-правовим і підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

За встановлених обставин у відкритті провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Василенка Валерія Миколайовича, третя особа: ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що даний спір віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.І.Цитульський