Справа № 522/1897/21
Провадження № 2/522/5393/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Галюрова Максима Юрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

01 лютого 2021 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т. В., приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О. В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 4601, вчиненого 21 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т. В. про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Альфа-Банк» () заборгованості за кредитним договором від 14 квітня 2008 року № 490063450 в розмірі 21 100, 88 доларів США (на день вчинення виконавчого напису згідно з офіційним курсом становить 598 631 грн) та 1 500 гривень.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства та оскаржується ним у судовому порядку, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Подальше проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні може призвести до того, що у разі задоволення судом позовних вимог за результатами розгляду даної справи, позивачу доведеться докласти значних зусиль для відновлення порушеного права, у тому числі щодо повернення примусово стягнутих коштів, зокрема шляхом можливого ініціювання інших судових проваджень. Разом з тим, указує, що на його повному утриманні перебувають його дружина та діти, однак накладення виконавцем в рамках виконання виконавчого напису арешту на майно та кошти позивача, ставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 752/20385/18 (провадження № 61-5600св19) викладено правову позицію, відповідно до якої, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Отже, оскільки такий спосіб забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса прямо передбачений чинним законодавством, є співмірним із позовними вимогами, які заявник виклав у позовній заяві, а також враховуючи, що у разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Галюрова М. Ю про вжиття заходів забезпечення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що у випадку задоволення позову для відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно буде докласти значних зусиль, позивач не зможе захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Разом з тим, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зі змісту ч. 1 ст. 154 ЦПК України слідує, що суд має право, однак він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 61-11274св18.

У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 154 ЦПК України відповідач не позбавлений права звернутись з клопотанням про вжиття заходів зустрічного забезпечення та надати докази, які на його думку підтверджують наявність обставин для такого забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

1. Заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Галюрова Максима Юрійовича про забезпечення позову у цивільній справі № 522/1897/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

2. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 4601, вчиненого 21 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Альфа-Банк» () заборгованості за кредитним договором від 14 квітня 2008 року № 490063450 в розмірі 21 100, 88 доларів США (на день вчинення виконавчого напису згідно з офіційним курсом становить 598 631 грн) та 1 500 гривень.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню.

4. Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

5. Примірник ухвали про забезпечення позову для її негайного виконання надіслати приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Велькову Олегу Віталійовичу.

6. Копію ухвали направити іншим учасникам справи для відома.

7. Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Альфа Банк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100

Третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена, 433, кім. 28-29.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Грецька, 44, оф. 207

Суддя Т. Ю. Федчишена