Справа № 428/3335/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря - Корнєвої Ю.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Старовойтова О.В. ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Старовойтова Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання квартири спільною сумісною власністю та поділ спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії

1.1. Представник позивача адвокат Старовойтов Олександр Вікторович звернувся в інтересах ОСОБА_1 до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю позивача і відповідача без реєстрації шлюбу, визнати однокімнатну квартиру спільною сумісною власністю та поділити спільне майно, посилаючись на наступне.

29.09.1990 позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 . Від шлюбу у неї народився син ОСОБА_6 . З 1998 року позивач припинила сімейні стосунки з ОСОБА_5 , спільне проживання та спільний побут. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. З 27.01.1994 позивач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . З 28.10.2015 зареєструвалася за адресою: АДРЕСА_2 , але з 1998 року фактично мешкала у будинку її матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . З грудня 2001 року разом із позивачем та її сином за адресою: АДРЕСА_1 почав спільно мешкати ОСОБА_4 . Позивач, відповідач та син позивача ОСОБА_8 були справжнім прикладом міцних сімейних стосунків. 14.03.2002 шлюб між позивачем та ОСОБА_5 було розірвано. Позивач та відповідач під час фактичних шлюбних стосунків вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, були працевлаштованими, отримували заробітну плату, мали спільний бюджет, який спільно використовували для купівлі продуктів харчування, одягу, ліків, поліпшення житлових умов у будинку АДРЕСА_1 , а також розрахунків за комунальні послуги. Позивач з 23.08.2005 до 31.03.2007 працювала робочим кондитерського цеху АЗОТ «Лисок», з 01.04.2007 до 29.11.2011 - робочим кондитерського цеху у ТОВ «ЛІСПРОД», з 01.12.2014 до 30.04.2015 - ливарником пластмас. Відповідач з 2001 року під час спільного проживання з позивачем без реєстрації шлюбу, а також після реєстрації шлюбу у 2015 році, працює у Приватному акціонерному товаристві «Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ». 18.07.2015 сторони уклали шлюб. Однак ще до укладення шлюбу вони планували придбати власне житло у м. Сєвєродонецьку, де б вони продовжили мешкати у майбутньому. У зв`язку з тим, що коштів на придбання квартири не вистачало, позивач позичила кошти у розмірі 3500 доларів США у сина, взявши на себе обов`язок повернути їх у майбутньому. Таким чином, 26.03.2015 за спільні кошти сторін була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_3 . Вказану квартиру позивач вважає спільною сумісною власністю її та відповідача. Оскільки вони мали довірливі стосунки, саме відповідач укладав договір купівлі-продажу зазначеної квартири у приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Короткевич О.Г. від свого імені. Після конфлікту з ОСОБА_6 відповідач залишив родину та з 2017 року став мешкати за іншою адресою. 21.03.2020 позивач засобами поштового зв`язку отримала заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 березня 2020 року по справі 428/11134/19, за яким шлюб між відповідачем та позивачем було розірвано. 10.04.2020 позивачем до суду було подано заяву про перегляд заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 березня 2020 року по справі 428/11134/19. Позивач зверталася до відповідача з пропозицією розділити майно на взаємною згодою, але розділити квартиру АДРЕСА_3 відповідач відмовляється. З метою визначення вартості спірної квартири позивач зверталася до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_9 та за проведення оцінки нею було сплачено 1000 грн.

Враховуючи викладене, представник позивача з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд:

-встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період з 01 січня 2004 року до 18 липня 2015 року;

-визнати квартиру АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ;

-здійснити поділ квартири АДРЕСА_3 , як спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину зазначеної квартири та визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину вищевказаної квартири;

-стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 2171,30 грн., а також витрати на проведення оцінки майна в сумі 1000 грн.

1.2. Представник відповідача ОСОБА_3 подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 18.07.2015. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.03.2020 у справі № 428/11134/19 шлюб між ними було розірвано. Вказане рішення було скасоване за заявою представника позивача про перегляд заочного рішення. До укладення шлюбу, сторони протягом багатьох років, починаючи з 2001 року зустрічались, мали стосунки та проживали один у одного залежно від графіку робіт. Тобто, між сторонами існували доволі добрі стосунки. Відповідач як чоловік, намагався допомагати позивачу, у тому числі, і по господарству, завжди не оминав своєю увагою позивача, дарував подарунки, взагалі-то відбувалось усе як у звичайних стосунках між чоловіком та жінкою. Відповідач все життя пропрацював на Сєвєродонецькому об`єднанні «Азот» та отримував спочатку невелику, а потім - достатню для проживання заробітну плату. Починаючи з 2011 року він знаходиться на обліку Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримує пенсію за віком, яка з січня 2015 року по квітень 2020 року склала 184 302,40 грн. Відповідачу для забезпечення себе всім необхідним було достатньо заробітної плати, а після початку отримання пенсії, вона ним відкладалась та накопичувалась для того, щоб забезпечити себе житлом, а саме квартирою. Відповідач фактично все життя накопичував гроші та коли була зібрана вся необхідна сума, він поділився своїм бажанням з позивачем. Позивач ніколи не надавала відповідачу коштів, включаючи на купівлю квартири. Вона не знала всіх умов укладеного правочину, ніколи не зустрічалась з продавцем та не передавала грошових коштів як відповідачу, так і продавцю спірної квартири. Позивач у квартирі була лише один раз з метою подивитися та оцінити нову покупку відповідача. Всі платежі по комунальним послугам відповідач сплачував самостійно, про що є в наявності всі оригінали банківських квитанцій про сплату платежів. Уклавши шлюб з позивачем, відповідач не міг представити собі, що вона буде претендувати на майно, до якого жодного відношення не має, в тому числі, і матеріального. Звертаючись до суду із позовом, на підтвердження факту спільного проживання з відповідачем у період з 01 січня 2004 року по квітень 2017 року позивач посилається на житлово-побутову характеристику від 02.04.2020, довідку депутата Борівської селищної ради Агафонової Л.І. від 08.04.2020, фотозображення спільного святкування Днів народжень. Вказані документи є досить суперечливими з огляду на те, що з 28.10.2015 позивач як дружина була зареєстрована у гуртожитку разом з відповідачем за адресою: АДРЕСА_4 . У зв`язку із припиненням шлюбних відносин та фактичним не проживанням позивача за вказаною адресою відповідач звернувся до суду щодо визнання позивача такою, що втратила право користування зазначено кімнатою. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.06.2017 позовні вимоги відповідача були задоволені. В якості доказу на підтвердження не проживання позивача та відповідача разом був оформлений Акт № 653 від 12.04.2017, в якому зазначено, що позивач не проживає за зазначеною адресою з 2016 року. Аналогічну інформацію ним було зазначено у позовній заяві про розірвання шлюбу. На думку представника відповідача зазначення депутатом Борівської селищної ради відомостей про спільне проживання сторін за адресою проживання позивача по квітень 2017 року, зумовлене позбавленням можливості відповідача заявити про строк позовної давності. При цьому, позивач не надала належних і допустимих доказів підтвердження факту її проживання однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу на час придбання спірної квартири та придбання цього майна за спільні кошти. Крім того, подані позивачем докази не підтверджують факт ведення спільні господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя. Надану позивачем розписку від 05.03.2015 відповідач вважає фіктивним правочином, який вчинений з метою підтвердження прав позивача на квартиру у відповідній частині. На фіктивність цієї розписки, як доказу сторони позивача спільної матеріальної участі у купівлі спірної квартири, вказує також те, що позивач нібито отримала грошові кошти у рідного сина - ОСОБА_6 в присутності свідків родичів позивача: двоюрідної сестри ОСОБА_10 та рідного брата ОСОБА_11 . Тобто, фактично ці особи, є зацікавленими особами у вирішенні вказаного спору на користь позивача. При цьому, позивач, надавши письмову розписку своєму рідному синові, не забажала отримати від чоловіка, яким в неї були стосунки, будь-якого документу, що він отримав кошти в розмірі 3500 доларів США на купівлю квартири в АДРЕСА_5 . А в самій розписці не зазначено на купівлю якої саме квартири син позивача надав їй кошти, позичивши в борг. На підставі викладеного позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

1.3. Представник позивача Старовойтов О.В. подав суду відповідь на відзив, з якого вбачається, що основним місцем мешкання позивача та відповідача була адреса: АДРЕСА_1 , оскільки за вказаною адресою знаходилось все майно як позивача так і відповідача, у тому числі усі особисті речі, одяг, тощо. За вказаною адресою сторони разом вели спільний побут, поліпшували житлові умови у будинку, обробляли земельну ділянку, збирали врожай, зустрічались з близькими та родичами під час святкових днів. За вказаною адресою позивач та відповідач провели весь час свого спільного життя. У кімнаті, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , сторони інколи зупинялись з метою ночівлі. Тому доводи представника відповідача про проживання позивача та відповідача «один у одного залежно від графіку роботи» є суперечливими, з урахуванням підтвердження постійного проживання позивача та відповідача за адресою у сел. Борівському на підставі довідок від 08.04.2020, виданих головою Борівської селищної ради Агафоновою Л.І., а також житлово-побутової характеристики від 02.04.2020 року, виданої також ОСОБА_12 . Представник відповідача у відзиві вказує на спільний побут відповідача та позивача та зазначає: «...Відповідач як чоловік, намагався допомагати позивачу, у тому числі і по господарству, завжди не оминав своєю увагою позивача, дарував подарунки, взагалі-то відбувалось усе як в звичайних стосунках між чоловіком та жінкою». У відзиві також зазначено, що відповідач все життя пропрацював на Сєвєродонецькому об`єднанні «Азот», однак з наданої копії трудової книжки серія НОМЕР_1 від 30.07.1979 можливо встановити, що відповідача працював не лише на Сєвєродонецькому об`єднанні «Азот», але й в «Управлении механизации «ВХС». З наданої довідки та з урахуванням доводів представника відповідача щодо збирання відповідачем коштів з пенсії можливо дійти висновку, що з січня 2015 року по березень 2015 року відповідач назбирав на квартиру 6639,81 грн., бо інших доказів щодо розміру отриманих відповідачем пенсійних виплат представником відповідача не надано. Позивач заперечує проти аргументів, які наведені представником відповідача та стосуються того, що відповідач поділився з позивачем своїм бажанням та розказав про намір купити для себе квартиру, позивач не надавала відповідачу кошти на купівлю квартири. Представником відповідача такі аргументи наводяться навмисно, з метою уникнення поділу відповідачем спільного майна з позивачем. Так, позивач та відповідач в силу своїх стосунків, які у 2015 році були оформленні шлюбом, разом планували придбати власне житло у м. Сєвєродонецьку, де б позивач та відповідач разом мешкали. Після придбання спільної з відповідачем квартири позивач мала ключі від неї, які надав сам відповідач. Крім того, позивач та відповідач разом купували меблі до квартири, разом зазначені меблі розташовували у кімнаті, разом вішали люстри у квартирі, що спростовує доводи представника відповідача про присутність позивача у квартирі лише одного разу. Одночасно позивач повідомляє, що ОСОБА_6 у зв`язку з не поверненням позивачем суми коштів відповідно розписки від 05.03.2015 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом про стягнення боргу.

1.4. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.04.2020 задоволено заяву Старовойтова Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Відповідно до ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.08.2020 клопотання представника відповідача про призначення експертизи задоволено та призначено судову технічну експертизу документів, на вирішення якої поставлені певні питання.

Згідно з ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26.08.2020 передані для дослідження Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України оригінал розписки від 05.03.2015, складеної від імені ОСОБА_1 , на 1 аркуші, та вільні зразки документів, які складені в період 2015-2016 років. На час проведення експертизи провадження у справі зупинене.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.11.2020 у даній справі поновлено провадження.

1.5. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову.

Допитана в судовому засіданні за правилами допиту свідків позивач ОСОБА_1 пояснила, що з вересня 2001 року вона зустрічалася з відповідачем, а з грудня 2001 року відповідач жив разом з нею у АДРЕСА_1 . Відповідач жив у цьому будинку постійно. Вони разом збирали гроші на придбання певних речей, відповідач віддавав їй заробітну плату. Вони разом придбавали цеглу для забору, газовий котел, одяг тощо, до квітня 2017 року вони разом вели господарство, мали город, домашніх тварин. Вперше у спірній квартирі вона побувала через 1 або 2 дні після її придбання відповідачем. Вона не знала де знаходиться квартира, доки не побувала у ній. У неї були наявні ключі від квартири. Квартиру вони з відповідачем вирішили придбати разом, протягом приблизно п`яти років збирали для цього гроші. Вони з відповідачем зібрали 3500 доларів, а син позичив їй ще 3500 доларів по розписці. Вона під час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири присутня не була. Придбати саме спірну квартиру відповідач вирішив сам, без неї, вона не оглядала спірну квартиру перед придбанням.

Допитаний в судовому засіданні за правилами допиту свідків відповідач ОСОБА_4 пояснив, що приблизно в 2001 році він познайомився з позивачем. Він не проживав постійно з позивачем в будинку у смт. Борівському, проте проводив там з позивачем приблизно два дні кожного тижня. Частина його особистих речей була у будинку позивача в смт. Борівському, а частина в гуртожитку у м. Сєвєродонецьку. Він допомагав позивачу грошима, придбав їй холодильник, придбавав будівельні матеріали за свої власні кошти. Він також допомагав позивачу з городом, будував теплицю. Позивач годувала його, коли він приїжджав до неї. Іноді він привозив продукти позивачу. За спільні кошти вони придбали котел. По мірі накопичення своїх власних коштів він вирішив придбати квартиру. Приблизно у 2015 році він дивився разом з позивачем квартиру по АДРЕСА_7 , але спірну квартиру по АДРЕСА_8 він придбав без участі позивача та без огляду позивачем квартири. В квартирі він так і не почав жити з позивачем. В спірній квартирі позивач була всього 2 рази вже після придбання квартири. У позивача не було своїх ключів від квартири, він їй давав їх за її проханням. Меблі та техніку в квартиру він придбавав за свої кошти.

1.6. За клопотанням представника позивача судом було допитано свідків, показання яких наведені нижче.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що позивач ОСОБА_13 є його матір`ю. З грудня 2001 року та приблизно до квітня 2017 року ОСОБА_14 проживав разом з ним та його матір`ю в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_14 працював на підприємстві «АЗОТ», а його мати на вкусовому заводі. Приблизно 4-6 разів на місяць ОСОБА_14 залишався на ночівлю в гуртожитку в місті Сєвєродонецьку, коли він після роботи не встигав на маршрутне таксі до 19-00 год. У позивача та відповідача все було спільне: продукти, бюджет, ліки, комунальні витрати, харчування. Вони спільно вели господарство, мали вуток, свиней, готували сіно, обробляли огород. Відповідач допомагав робити ремонт в будинку. Сторони разом придбали пилосос, газову пічку. 05.03.2015 після обіднього часу він, ОСОБА_6 , позичив своїй матері 3500 доларів США, про що його мати склала розписку. Ці гроші мати позичила з метою придбання нею та відповідачем квартири в місті Сєвєродонецьку. Під час складення розписки щодо 3500 доларів США ОСОБА_14 не був присутній, він прийшов пізніше.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_9 . Позивач ОСОБА_13 є її донькою. 07.12.2001, коли відзначали десяту річницю після смерті її, ОСОБА_7 , матері, ОСОБА_14 приїхав та почав з цього дня жити з ОСОБА_15 в смт. Борівське. Десяту річницю після смерті її, ОСОБА_7 , матері відзначали в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_14 та ОСОБА_13 мали спільне господарство, свиней, вуток, спільно займалися городом. Особисті речі ОСОБА_4 знаходилися в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , і за цією ж адресою відбувалися святкування його днів народжень. Позивач працювала на пряничній фабриці, а відповідач на підприємстві «АЗОТ». Її онук, ОСОБА_6 , називав ОСОБА_16 «батею». Позивач та відповідач після 2014 року вирішили придбати квартиру в місті Сєвєродонецьку, при цьому вона чула, що її онук ОСОБА_6 позичив її доньці для цього гроші. Сторони разом купили холодильник, телевізор, а приблизно в 2015 році придбали квартиру.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_9 . Позивач ОСОБА_13 є його рідною сестрою. З грудня 2001 року, а саме з дня коли відзначали десяту річницю після смерті матері його матері (його бабусі), ОСОБА_14 почав жити з ОСОБА_15 в смт. Борівське. Десяту річницю після смерті його бабусі відзначали в будинку за адресою: АДРЕСА_9 . Він регулярно, кожного тижня ходив до них в гості, а ОСОБА_14 часто приходив до нього в гості. ОСОБА_14 та ОСОБА_13 мали спільне господарство, курей, вуток, купували продукти, оплачували комунальні послуги, разом відзначали свята, разом придбали холодильник та телевізор, користувалися будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Сторони позичили 3500 доларів США у ОСОБА_17 на купівлю квартири. Після купівлі квартири ОСОБА_13 мала ключі від неї. Під час проставлення ним, ОСОБА_11 , підпису на розписці щодо 3500 доларів США, ОСОБА_14 був присутній.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_10 . Позивач ОСОБА_13 є її близькою подругою. Вона познайомилась з відповідачем ОСОБА_18 у грудні 2001 року, коли відзначали десяту річницю після смерті бабусі ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_9 . З цього часу ОСОБА_14 почав жити з ОСОБА_15 в АДРЕСА_1 . Вона бувала у них в гостях 2-4 рази на рік. Відносини у позивача та відповідача були добрі, сімейні, речі ОСОБА_4 знаходилися в будинку, де жила і позивач. Вони мали спільний бюджет та планували придбати собі окрему квартиру, а будинок у Борівському залишити дорослому сину позивача. Син позивача, ОСОБА_6 , позичив матері 3500 доларів США на купівлю квартири. Під час складення розписки 05.03.2015 щодо 3500 доларів США та передачі грошей ОСОБА_14 не був присутній, він прийшов пізніше. На розписці розписалася, в тому числі вона, ОСОБА_10 .

1.7. За клопотанням представника відповідача судом було допитано свідків, показання яких наведені нижче.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 пояснив, що він з 2014 року проживає за адресою: АДРЕСА_11 . Відповідач ОСОБА_14 є його сусідом по тамбуру та проживає у квартирі АДРЕСА_12 . Він, ОСОБА_19 , за характером своєї роботи може 2-3 рази на день покидати та повертатися у свою квартиру, а тому він часто бачить відповідача, чує його розмови через стіну між квартирами. У зв`язку із цим він вважає, що відповідач постійно проживав та проживає в квартирі АДРЕСА_12 . Приблизно у 2019 році, точно він не пам`ятає, протягом 3-6 місяців у квартирі з відповідачем проживала жінка віком 30-35 років разом з донькою віком 11-14 років. Ця жінка не була дружиною відповідача, вона за її словами проживала там тимчасово за згодою ОСОБА_4 . Під час демонстрації свідку фотографій із зображенням позивача ОСОБА_20 , свідок вказав, що згадана ним у показаннях жінка точно не схожа на ОСОБА_21 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_22 пояснила, що вона є рідною сестрою відповідача ОСОБА_4 . Її брат довго зустрічався з ОСОБА_15 , при цьому вони не жили разом, оскільки брат тільки іноді, 1-2 рази на тиждень, їздив ночувати у смт. Борівське в будинок до ОСОБА_20 . ОСОБА_14 проживав у м. Сєвєродонецьку та працював у цьому ж місті, йому зручніше було жити у місті Сєвєродонецьку. Іноді він допомагав фізично ОСОБА_23 щось перевезти тощо. ОСОБА_14 довго збирав гроші на квартиру та зібрані гроші у доларах США віддав на зберігання їй, ОСОБА_22 . У 2015 році було зібрано приблизно 9000 доларів США. Квартиру для придбання шукав ОСОБА_14 , іноді вона оглядала з ним квартири, які продавалися. ОСОБА_13 не брала участі у пошуку квартири. Після придбання спірної квартири по АДРЕСА_8 , вона - ОСОБА_22 , та її син допомогли відповідачу зробити косметичний ремонт у квартирі. Вона дала відповідачу деякий посуд, речі для нової квартири. У спірній квартирі вона ніколи не бачила ОСОБА_21 . В 2018-2019 роках у відповідача в квартирі на прохання його товариша тимчасово проживала жінка з донькою.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_24 пояснив, що він з 1997 року проживає за адресою: АДРЕСА_13 . Відповідач ОСОБА_14 є його сусідом по будинку, вони колись разом перебували в Афганістані, вони товаришують. Про обставини сімейного життя відповідача йому нічного невідомо, проте приблизно один раз на півроку десь з 2015 року він буває у відповідача в гостях у спірній однокімнатній квартирі. Під час перебування в гостях у відповідача він не бачив в його квартирі будь-якої жінки. Про сімейне життя вони з відповідачем не спілкуються, про будь-яких жінок відповідач не згадував.

Допитана в якості свідка ОСОБА_25 пояснила, що відповідач ОСОБА_14 є другом її батька протягом багатьох років. З 20.10.2018 по 30.05.2019 вона разом з донькою жила у відповідача в квартирі за адресою: АДРЕСА_14 . Протягом цього часу вона не бачила, щоб до відповідача приходили інші жінки. Відповідач згадував, що він одружений, але детально про шлюб не розповідав. Відповідач також розказував, що раніше він жив у смт. Борівське, робив ремонти там, придбавав холодильник тощо. З якого періоду відповідач жив у Борівському їй невідомо.

Допитана в якості свідка ОСОБА_26 пояснила, що до неї як до депутата селищної ради іноді зверталися мешканці смт. Борівське з приводу складання довідок та характеристик. Позивач звернулася до неї з приводу надання житлово-побутової характеристики і вона її надала позивачу, а пізніше зробила уточнення до цієї характеристики. Вона живе приблизно за 100 метрів від помешкання позивача, крім того вона є хресною брата позивача. Відомості, які вона виклала в характеристиці на запит позивача, вона вказала частково зі свого досвіду, а також запитувала у позивача. В грудні 2001 року вона побачила в селищі відповідача ОСОБА_16 на поминках. Він ходив з роботи в один і той же час. Вона рідко бувала в гостях у позивача, проте їй відомо, що позивач та відповідач дійсно жили разом. Не було такого, щоб вона не бачила відповідача в селищі більше одного місяця.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.02.1971 ОСОБА_27 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дитини записаний ОСОБА_28 , матір`ю - ОСОБА_7 .

ОСОБА_27 та ОСОБА_5 уклали шлюб 29.09.1990. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_29 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 29.09.1990.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 04.01.1992 ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком дитини зазначений ОСОБА_5 , а матір`ю - ОСОБА_13 .

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 14.03.2002 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_15 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 14.03.2002 зроблено запис за №145.

2.2. Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_6 , заповненої 18.07.1989 на ім`я ОСОБА_20 , з 23.08.2005 по 31.03.2007 остання працювала робітником кондитерського цеху АТЗП «Лісок»; з 01.04.2007 по 29.11.2011 - робітником кондитерського цеху ТОВ «Ліспрод»; з 30.12.2011 по 04.12.2012 ОСОБА_1 перебувала на обліку у Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості як безробітна; з 01.12.2014 по 30.04.2015 працювала літерщіком пластмас МПП «Лавіс».

Згідно з довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії №15, виданою 01.04.2020 ТОВ «Ліспрод», дохід ОСОБА_1 за 2006 рік становив 4778,14 грн., 2007 рік - 5766,88 грн., 2008 рік - 6727,26 грн., 2009 рік - 934,10 грн., 2010 рік - 999,94 грн., 2011 рік - 1791,76 грн.

З копії розписки від 05.03.2015 вбачається, що ОСОБА_13 отримала у борг від ОСОБА_17 гроші в сумі 3500 доларів США для придбання квартири у місті Сєвєродонецьку. Зобов`язалася повернути вказані гроші в повному обсязі вчасно до 05.03.2018. У випадку невиконання цього зобов`язалася виплатити пеню у розмірі одного процента від позиченої суми за кожний день простроченої виплати.

2.3. Згідно з копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 30.07.1979 на ім`я ОСОБА_4 , з 04.04.1983 останній був прийнятий на роботу до Сєвєродонецьке виробниче об`єднання «Азот» (на теперішній час ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот»). З запису № 25 від 29.09.2017 вбачається, що ОСОБА_4 був переведений апаратником підготовки сировини та відпуску полуфабрикатів та продукції відділення з виробництва рідких мінеральних добрив цеху виробництва аміаку.

Відповідно до відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_4 , дохід останнього за 2010 рік склав 26105,99 грн., за 2011 рік - 37114,63 грн., за 2012 рік - 35917,06 грн., за 2013 рік - 37382,21 грн., за 2014 рік - 46382,91 грн., за 2015 рік - 43755,82 грн., за 2016 рік - 51083,40 грн., за 2017 рік - 53103,93 грн.

З копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_7 , виданого 19.09.2011 Пенсійним фондом України, ОСОБА_14 отримує пенсію за віком.

Згідно з копією довідки про доходи № 7527 8554 0895 5517, виданої 25.05.2020 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, ОСОБА_14 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримує пенсію за віком, щомісячний розмір якої у період з січня 2015 року по липень 2015 року становив 2213,27 грн. Сума пенсії за період з 01.01.2015 по 30.04.2020 складає 184302,40 грн.

2.4. Відповідно до довідки, виданої 08.04.2020 депутатом Борівської селищної ради Агафоновою Л.Н., ОСОБА_13 постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації. З жовтня 2015 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою, виданою 08.04.2020 депутатом Борівської селищної ради Агафоновою Л.Н., з грудня 2001 року по березень 2017 року разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проживали її син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та цивільний чоловік - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без реєстрації. З квітня 2017 року за вказаною адресою ОСОБА_4 не мешкає.

Відповідно до житлово-побутової характеристики, складеної 02.04.2020 депутатом Борівської селищної ради Агафоновою Л.Н., ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок належить ОСОБА_7 - матері ОСОБА_20 . У період з грудня 2001 року по липень 2015 року за даною адресою разом з ОСОБА_1 проживав цивільним шлюбом ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а у липні 2015 ними був зареєстрований шлюб. Разом прожили до 2017 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_30 завжди мали постійну роботу, вели домашнє господарство, обробляли присадибну ділянку. Родина за період проживання за вказаною адресою шкідливих звичок не мала та конфліктів з сусідами не було.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 , виданого 18.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, вбачається, що ОСОБА_14 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб 18.07.2015. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_31 та ОСОБА_29 відповідно.

В судовому засіданні представники сторін визнали, що остаточне рішення про розірвання шлюбу між сторонами було ухвалено Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 27.05.2020 та оскаржено ніким не було.

2.5. Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26.03.2015 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Короткевич О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 412, ОСОБА_14 придбав у ОСОБА_32 (в особі представника ОСОБА_33 ) квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 .

Право власності на вказану квартиру за ОСОБА_4 було зареєстровано 26.03.2015 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Короткевич О.Г., що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №35514253 від 26.03.2015.

Згідно з копією довідки про склад сім`ї №7798, виданої 26.05.2020 Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради, станом на 26.05.2020 за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстровані особи відсутні.

2.6. Відповідно до висновку експертів №22038/20-34 за результатами проведення судово-технічної експертизи документів у цивільній справі №428/3335/20 від 29.10.2020, записи та підпис, що містяться в розписці від імені ОСОБА_20 , датованій 05.03.2015, виконані кульковою ручкою, спорядженою пастою синьо-фіолетового кольору. На документ - розписку від імені ОСОБА_20 , датовану 05.03.2015, здійснювався вплив сторонніх факторів, не властивих для звичайних умов зберігання документів. Відповісти на питання «Чи відповідає давність виконання документа розписки від 05.03.2015, складеної ОСОБА_15 , вказаній в ній даті - 05.03.2015 (05 березня 2015 року)? Якщо не відповідає, то у який період часу був виконаний власноруч написаний текст цієї розписки?»; «Чи могла розписка від 05.03.2015, складена ОСОБА_15 , бути створена пізніше 2015 року?» та «Чи могла розписка від 05.03.2015, складена ОСОБА_15 бути створена в 2018, 2019 або 2020 роки?» не видається можливим, з причин впливу сторонніх факторів, не властивих для звичайних умов зберігання документів.

В дослідницькій частині вищевказаного висновку вказано, що на розписку від імені ОСОБА_20 , датовану 05.03.2015, здійснювався вплив сторонніх факторів, не властивих для звичайних умов зберігання документів, що призвело до штучного зістарювання записів та підписів, що містяться в розписці.

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до положень ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 60 Сімейного кодексу України вбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

3.2. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 по справі № 644/6274/16-ц вказано, що законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 15.08.2019 по справі № 588/350/15 вбачається, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. При цьому, належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 554/8023/15-ц зроблено висновок, що вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

У постанові від 12.12.2019 по справі № 466/3769/16-ц Верховний Суд погодився з тим, що показання свідків та спільні фотографії не можуть свідчити про факт спільного проживання сторін однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні даного питання.

В постанові від 17.04.2019 по справі № 490/6060/15-ц Верховний Суд вказав, що особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Суд звертає увагу на те, що з огляду на вищенаведені положення Сімейного кодексу України та висновки Верховного Суду, для доведення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно довести сукупність наступних обставин:

1) спільне проживання чоловіка та жінки;

2) спільний побут, ведення спільного господарства, спільне придбання майна чоловіком та жінкою в інтересах сім`ї;

3) наявність у чоловіка та жінки взаємних прав та обов`язків, які притаманні подружжю.

При цьому, в разі якщо необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу пов`язана з наступним поділом майна, набутого за час такого проживання, то додатковому з`ясуванню підлягають факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, час придбання майна, джерело набуття коштів, за які таке майно було набуте, а також мета придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Крім того, стандарт доказування факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою подальшого поділу майна має бути високим. Тобто, доказування цього факту має ґрунтуватися на доказах із високим ступенем достовірності та достатності і не може ґрунтуватися лише на спільних фотографіях сторін та показаннях свідків, які є родичами або близькими для позивача особами.

Такий високий стандарт доказування пояснюється тим, що факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є багатоскладовим фактом. Під час тривалого спілкування чоловіка та жінки можливі ситуації, за яких вони:

- спільно проживають, але не ведуть спільного господарства;

- спільно проживають та ведуть спільне господарство, але таке проживання не має постійного характеру або відбувається з певною періодичністю;

- постійно спільно проживають та ведуть спільне господарство, але не мають прав та обов`язків, які притаманні подружжю, тощо.

Отже, високий стандарт доказування потрібен для того, щоб відрізнити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу від вищенаведених ситуацій. Крім того, високий стандарт доказування обумовлюється тим, що встановлення цього факту призводить до суттєвого втручання у право приватної власності на ті об`єкти майна, які чоловік або жінка вважають своїм особистим майном.

4.2. В даному випадку факт спільного проживання ОСОБА_20 та ОСОБА_4 саме як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підтверджується лише показаннями самої ОСОБА_20 та показаннями тих свідків, які є близькими особами для позивача (мати, син, брат, близька подруга).

Показання свідка ОСОБА_26 щодо спільного проживання сторін ґрунтуються лише на тому, що свідок іноді бачила відповідача ОСОБА_16 в селищі, він ходив з роботи в один і той же час. При цьому, свідок рідко бувала в гостях у позивача і могла не бачити відповідача в селищі протягом строку до одного місяця. На цих же відомостях ґрунтуються і довідки про спільне проживання сторін, які були видані ОСОБА_26 як депутатом селищної ради.

Водночас, відповідач ОСОБА_14 стверджує, що він не проживав постійно з позивачем в будинку у смт. Борівському, проте проводив там з позивачем приблизно два дні кожного тижня. Частина його особистих речей була у будинку позивача в смт. Борівському, а частина в гуртожитку у м. Сєвєродонецьку.

ОСОБА_22 , яка є рідною сестрою відповідача також вказує, що сторони не жили разом, адже відповідач тільки іноді, 1-2 рази на тиждень, їздив ночувати у смт. Борівське в будинок до ОСОБА_20 . За твердженням цього свідка відповідач ОСОБА_14 проживав у м. Сєвєродонецьку та працював у цьому ж місті.

Посилання представника позивача на текст позовної заяви ОСОБА_4 про розірвання шлюбу є неспроможними. В цій позовній заяві ОСОБА_4 вказав лише про те, що сторони уклали шлюб 18 липня 2015 року та не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних та сімейних відносин з травня 2016 року. Тобто, зміст позовної заяви жодним чином не стосується відомостей про характер спілкування сторін до укладення шлюбу і не підтверджує факту проживання сторін однією сім`єюяк чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Вказівка у рішенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.12.2004 по справі № 2-11591/04 (том 1, а.с. 224) на те, що відповідач ОСОБА_14 «створив нову сім`ю» не підтверджує факту проживання сторін однією сім`єюяк чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Як вказано у рішенні суду, ця вказівка ґрунтується на «поясненнях сторін та матеріалах справи», при цьому в рішенні не вказано на поясненнях кого із сторін та на яких саме матеріалах справи ґрунтується ця вказівка, а також не вказано з ким та коли «створив нову сім`ю» відповідач.

Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що позивач та її представник не надали доказів, які б достовірно та достатньо підтверджували факт постійного проживання сторін однією сім`єюяк чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу станом на час купівлі спірної квартири в березні 2015 року.

4.3. Зі змісту договору купівлі-продажу спірної квартири вбачається, що спірна квартира була придбана відповідачем одноособово за 130000 гривень, які продавець отримав від ОСОБА_4 до підписання договору.

Позивач під час надання показань у якості свідка визнала, що вперше у спірній квартирі вона побувала через 1 або 2 дні після її придбання відповідачем. Вона не знала де знаходиться квартира, доки не побувала у ній. Відповідач та його сестра ОСОБА_22 під час допиту в якості свідків також підтвердили, що позивач не брала участі в огляді спірної квартири перед її придбанням. Після придбання спірної квартири в ній проживав лише відповідач ОСОБА_14 , позивач в спірній квартирі не проживала.

На думку суду, вищевказані обставини свідчать про те, що спірна квартира була придбана за кошти відповідача та використовувалася лише з метою одноособового проживання відповідача в квартирі. Отже, спірна квартира немає правового режиму майна, набутого чоловіком та жінкою як однією сім`єюбез реєстрації шлюбу.

Надана позивачем розписка від 05.03.2015 про отримання від свого сина ОСОБА_17 в борг грошових коштів в сумі 3500 доларів США для купівлі квартири є недостовірним доказом, який не береться судом до уваги. Про недостовірність цього доказу свідчить те, що відповідно до експертного висновку на цей документ здійснювався вплив сторонніх факторів, не властивих для звичайних умов зберігання документів, що призвело до штучного зістарювання записів та підписів, що містяться в розписці.

Тобто, дійсний час складення розписки експерт не зміг встановити саме внаслідок штучного зістарювання записів та підписів, що містяться в розписці. Вказана обставина, на думку суду, свідчить про те, що розписка була складена з метою штучного створення доказів для введення суду в оману щодо дійсних обставин цієї справи. Крім того, вказана обставина свідчить про низький ступень достовірності показань всіх свідків, які стверджували, що ця розписка була складена в 2015 році.

Факт наявності рішення суду про стягнення коштів за цією розпискою не свідчить про достовірність розписки, оскільки суду під час вирішення справи про стягнення коштів за розпискою не було надано доказів штучного зістарювання записів у розписці.

4.4. Таким чином, належить відмовити у задоволенні позову адвоката Старовойтова Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_20 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання квартири спільною сумісною власністю та поділ спільного майна.

5. Розподіл судових витрат та вирішення інших процесуальних питань

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, у зв`язку із чим судові витрати понесені позивачем та її представником не відшкодовуються.

Разом з тим, відповідач поніс витрати на оплату експертизи в сумі 6537,60 грн., що підтверджується відповідним чеком та рахунком за проведення експертизи на аркушах 3-А та 7 у другому томі справи. Вказана сума судових витрат підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

5.2. Згідно із ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне зазначити у рішенні про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою від 22.04.2020. При цьому, заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили цим рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову адвоката Старовойтова Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_20 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання квартири спільною сумісною власністю та поділ спільного майна.

Стягнути з ОСОБА_20 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) суму судових витрат у розмірі 6537 (шість тисяч п`ятсот тридцять сім) грн. 60 коп.

Скасувати захід забезпечення позову, застосований ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.04.2020 по справі № 428/3335/20 у вигляді накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ).

Роз`яснити, що заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили цим рішенням суду.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26 травня 2021 року.

Суддя Д.Б. Баронін