Провадження № 2/344/1497/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

27 травня 2021 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Польської М.В.

за участю секретаря судового засідання Підхомної Н.М.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в листопаді 2020 р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) про стягнення коштів в розмірі 24 500 доларів США, стягнення судових витрат.

Позов обґрунтував тим, що 27 березня 2020 року було укладено трьохсторонній договір про спільну діяльність між фізичною особою ОСОБА_1 , фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ТОВ «Мартін» в особі директора ОСОБА_2. Так, відповідно до договору сторони зобов`язувались діяти без створення юридичної особи з метою отримання прибутків та надати інвестиційні кошти ТОВ «Мартін» у розмірі 24500 доларів США для придбання матеріалів (сировини) на виготовлення СИП панелей. Впродовж квітня 2020 року позивач здійснив декілька SWIFT переказів на користь ОСОБА_2 на загальну суму 24700 доларів США. Перерахування коштів відбувалось відповідачеві як фізичній особі на його приватний рахунок, отже, відповідач отримав від позивача грошові кошти (24700 доларів США) як фізична без достатньої на те правової підстави, оскільки жодних договірних відносин між фізичними особами (сторонами у справі) не існувало.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судові засідання не з`явився, повідомлявся про судові засідання належно, в т.ч. через сайт судової адміністрації, подавав клопотання про відкладення розгляду справи, а отже через сайт суду міг цікавитись датами призначення судових засідань, відзив не подав, а тому суд зважаючи на строки розгляду справи, вважав за можливе завершити розгляд даної справи за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.03.2020р. між громадянином ОСОБА_1 , фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ТОВ «Мартін» було укладено трьохсторонній договір про спільну діяльність, згідно якого сторони зобов`язуються спільно й погоджено робити необхідні фактичні і юридичні дії на умовах Договору (а.с.5-6).

Відповідно до п.2.2 Договору Сторона-1 ( ОСОБА_1 ) зобов`язаний надати інвестиційні кошти Стороні-3 (ТОВ «Мартін») у розмірі 24500,00 доларів США для придбання матеріалів (сировини) на виготовлення СИП панелей згідно проектів та транспортування (сировини) до Сторони-1.

03.04.2020р. позивачем було проведено відправлення SWIFT переказ відповідачу, за наданими ним реквізитами, які як встановлено належать фізичній особі, а не юридичній, в розмірі 4900,00 доларів США за банківськими реквізитами НОМЕР_1 . За цими ж реквізитами було здійснено і інші перекази, а саме 06.04.2020р. - 4900 доларів США, 13.04.2020р. - 5000 доларів США, 14.04.2020р. - 5000 доларів США та 21.04.2020р. - 4700 доларів США, загалом на суму 24700 доларів США, що підтверджується квитанцією та копією банківської картки відповідача (а.с.7-14), наявних в матеріалах справи.

Позивач доводив, що таке перерахування коштів відбулось згідно вищевказаного Договору, однак як згодом стало відомо позивачу, що перерахування коштів відбувалось відповідачу як фізичній особі на його приватний рахунок фізичної особи, оскільки відповідач фактично ввів в оману позивача та вказав свій приватний рахунок НОМЕР_1 , відтак набуті відповідачем грошові кошти, з яким позивач не був та не є пов`язаними будь-якими договірними правовідносинами щодо даного майна - коштів, є безпідставно набутим майном. Жодних повернень позивачу даних коштів відповідачем добровільно не здійснено, як і не здійснено жодних дій на спрямування даних коштів, з метою виконання умов вищевказаного договору.

За вимогами ч.1,2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання гл. 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Вказані висновки також викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року по справі № 644/8081/17, провадження № 61-1179св19.

В даному випадку між сторонами як фізичними особами відсутні будь-які договори та їх укладення у письмовій формі з визначенням (погодженням сторонами) умов таких правочинів.

Отже, у даному спорі позивач вірно доводив, що дані кошти в сумі 24500 доларів США є безпідставно набутими та підлягають поверненню відповідачем, оскільки отримані відповідачем без достатньої правової підстави. Як наслідок, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

За змістом вимог ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати у розмірі судового збору становлять 6899,00 грн. (а.с.4, 21), витрати пов`язані із залученням перекладача - 6150,00 грн. (а.с.27), а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача дані судові витрати.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 1212 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , безпідставно набуті кошти в сумі 24 500 доларів США (двадцять чотири тисячі п`ятсот доларів США).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати, що складаються із сплати судового збору в розмірі 6899 грн. (шість тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень) коп. та витрат, пов`язаних із залученням перекладача у розмірі 6150,00 грн. (шість тисяч сто п`ятдесят гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).

Повний текст рішення виготовлено 31.05.2021р.

Суддя М.В.Польська