УХВАЛА

13 травня 2021 року

м. Київ

справа № 686/22178/15-ц

провадження № 61-1883св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.

суддів: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_3 про заміну сторони позивача правонаступником та про відмову від позову в справі за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року в складі колегії суддів: Ярмолюка О. І., Гринчука Р. С., Костенка А. М.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»

(далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просило стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором від 25 листопада 2005 року № 014/8711/84/10176 в розмірі 22 060 дол. США, що еквівалентно 481 300, 30 грн.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2016 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом в сумі 440 424,78 грн, заборгованість за відсотками 40 875,52 грн, а всього - 481 300 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 866,48 дол. США. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року, в якій заявник, посилаючись на недотримання судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

01 вересня 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла заява ОСОБА_3 про заміну сторони позивача правонаступником та про відмову від позову, посилаючись на те, що вона є новим кредитором за кредитним договором від 25 листопад 2005 року № 014/8711/84/10176.

Нотаріально посвідченою заявою від 09 вересня 2020 року ОСОБА_3 підтвердила свою наміри та повідомила суд, що їй відомі наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі.

У квітні 2021 року ОСОБА_3 надіслала до Верховного Суду докази, які підтверджують перехід права вимоги від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до неї, а саме: договір відступлення прав вимоги від19 червня 2020 року, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та акціонерним товариством «Оксі Банк» (далі - АТ «Оксі Банк»); договір відступлення прав вимоги від 19 червня 2020 року, укладений між АТ «Оксі Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп») та договір про відступлення права вимоги № 19-06/20/2, укладений між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та нею.

З наданих заявником доказів вбачається, що 19 червня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» укладений договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором від 25 листопада 2005 року № 014/8711/84/10176. В дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив та передав, а новий кредитор таким, що прийняв та набув усіх прав первісного кредитора щодо поручителя ОСОБА_2 за договором поруки від 25 листопада 2005 року № 011/8711/84/10177.

19 червня 2020 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» укладений договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором від 25 листопада 2005 року № 014/8711/84/10176. В дату відступлення прав вимоги кредитор вважається таким, що відступив та передав, а новий кредитор таким, що прийняв та набув усіх прав первісного кредитора щодо поручителя ОСОБА_2 за договором поруки від 25 листопада 2005 року № 011/8711/84/10177.

19 червня 2020 року між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_3 укладений договір про відступлення права вимоги № 19-06/20/2 відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором від 25 листопада 2005 року № 014/8711/84/10176. В дату відступлення прав вимоги кредитор вважається таким, що відступив та передав, а новий кредитор таким, що прийняв та набув усіх прав первісного кредитора щодо поручителя ОСОБА_2 за договором поруки від 25 листопада 2005 року № 011/8711/84/10177.

До заяви ОСОБА_3 надала належним чином завірені копії вищевказаних договорів про відступлення прав вимоги.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2021 року справу за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до розгляду.

Щодо правонаступництва

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та внаслідок правонаступництва.

Статтею 55 ЦПК України встановлено, що у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

19 червня 2020 року між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_3 укладений договір про відступлення права вимоги № 19-06/20/2 відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором від 25 листопада 2005 року № 014/8711/84/10176. В дату відступлення прав вимоги кредитор вважається таким, що відступив та передав, а новий кредитор таким, що прийняв та набув усіх прав первісного кредитора щодо поручителя ОСОБА_2 за договором поруки від 25 листопада 2005 року № 011/8711/84/10177.

Того ж дня між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_3 складений акт приймання-передачі документації за договором про відступлення права вимоги № 19-06/20/2, відповідно до якого отримана новим кредитором документація відповідає умовам договору та є підставою для реалізації новим кредитором отриманих прав вимоги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що заява про заміну сторони у справі правонаступником підлягає задоволенню.

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відомості про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги

від 19 червня 2020 року відсутні.

Щодо відмови від позову

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин першої, другої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до пункту 4 частини першої, частини другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

У зв`язку з поданням ОСОБА_3 заяви про відмову від позову, яка відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, суд касаційної інстанції приймає відмову позивача від позову, визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та закриває провадження у справі. Підстав для неприйняття відмови позивача від позову не встановлено.

Керуючись статтями 55, 206, 255, 260, 408, 409, 415 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про заміну сторони позивача правонаступником та про відмову від позову задовольнити.

Залучити ОСОБА_3 до участі у справі № 686/22178/15-ц за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором як правонаступника позивача - акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Прийняти відмову правонаступника позивача акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - ОСОБА_3 від позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Визнати нечинними заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2016 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року.

Закрити провадження у справі № 686/22178/15-ц за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді : В. С. Жданова

С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун