Провадження №22-ц/812/118/21
Єдиний унікальний номер судової справи №483/647/20
У Х В А Л А

03 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Самчишиної Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2020 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний розподіл житлового будинку та земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2020 року задоволено в повному обсязі вищевказаний позов.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також на земельні ділянки площею 0,0115 га та 0,1000 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділено в натурі у власність ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень: 1-1 площею 8 кв.м., 1-2 площею 10, 5 кв.м., 1-3 площею 14, 3 кв. м., 1-4 площею 15, 2 кв. м., 2-3 площею 15, 2 кв. м., господарських будівель та споруд: вбиральні «Д», сараю «В», бесідки «Г», душу «Е», басейну «№1», водоколонки «№ 2», навісу «Ж», Ѕ огорожі «№3», Ѕ замощення «№І», що складає 87,5/100 і є цілою часткою.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 26 784 грн. 68 коп. в рахунок суми грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 860,625 кв.м. із земельної ділянки загальною площею 0,10 га, кадастровий номер :04:001:0033, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділено в натурі у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 115,0 кв.м., кадастровий номер :04:001:0032, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись з зазначеним рішенням в частині реального розподілу земельних ділянок, відповідач 26 листопада 2020 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року апеляційна скарга залишена без руху, а апелянту надано строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали для сплати 1261 грн. 20 коп. судового збору.

Копію зазначеної ухвали суду було отримано братом відповідача 17 грудня 2020 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 231).

У зв`язку з тим, що копія ухвали була отримана братом апелянта, який є відповідачем у справі, та між якими існує спір з приводу поділу будинку та земельних ділянок, копія ухвали про залишення без руху апеляційної скарги була повторно надіслана відповідачу 06 січня 2021 року (а.с. 232, 233).

Копію цієї ухвали було також отримано братом апелянта - ОСОБА_2 08 січня 2021 року (а.с. 234).

Після цього, 21 січня 2021 року та 25 січня 2021 року знову повторно було надіслано на адресу відповідача копії ухвал суду від 11 грудня 2020 року та 06 січня 2021 року (а.с. 235, 236).

Між тим, копія ухвали від 11 грудня 2020 року знову отримана братом апелянта 23 січня 2021 року (а.с. 237).

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

ОСОБА_1 , який подав апеляційну скаргу на судове рішення, протягом тривалого часу не цікавиться станом провадження в даній справі.

03 лютого 2021 року помічником судді здійснено телефонний дзвінок на номер, який зазначений апелянтом в апеляційній скарзі. В телефонній розмові ОСОБА_1 повідомив, що обізнаний про необхідність усунення ним недоліку апеляційної скарги, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху він отримав від брата близько двох тижнів назад. Крім того, вказав, що не має грошей для сплати судового збору. Про вказане помічником судді складена довідка.

Вважаю, що судом апеляційної інстанції вжиті наявні процесуальні заходи для направлення скаржнику копії ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху, отримання якої апелянт не заперечував.

Проте у визначений судом строк вимоги ухвали відповідач не виконав.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з частиною 6 статті 357 ЦПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, враховуючи розумність строку розгляду справи, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути скаржнику, роз`яснивши при цьому, що він не позбавлений права повторно звернутись з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2020 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний розподіл житлового будинку та земельних ділянок,вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Самчишина