233 № 233/5604/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

за участі секретаря судового засідання Теліціної О.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації» «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачами природного газу, постачання якого здійснюється позивачем по справі. У зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язку зі сплати вартості спожитого природного газу виникла заборгованість у розмірі 26977 гривень 32 копійки.

Позивач просить стягнути з відповідачів на користь позивача:

- заборгованість за спожитий газ в розмірі 26977 гривень 32 копійки;

-заборгованість за розподіл природного газу за період часу з січня 2020 року по грудень 2020 року в розмірі 159 гривень 86 копійок;

-3% річних в розмірі 3736 гривень 00 копійок та інфляційні нарахування в розмірі 11672 гривні 69 копійок.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, заперечувала проти застосування наслідків спливу позовної давності, пославшись, на те, що позовна давність перервалась у зв`язку із зверненням позивача до суду із заявою про видачу судового наказу.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що визнає свій обов`язок сплатити заборгованість з газопостачання, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 . Позовні вимоги про стягнення з неї вартості транспортування газу не визнає, оскільки в червні 2017 року будинок був відключений від газопостачання. Проти задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань з простроченої суми заперечувала, просила застосувати наслідки спливу позовної давності.

Відповідач ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити ПрАТ «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського УГГ в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, пославшись на те, що він не є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки протягом тривалого часу мешкає за іншою адресою, де фактично отримує комунальні послуги та сплачує їх вартість. Крім того, відповідач ОСОБА_4 просив застосувати наслідки спливу позовної давності.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що з червня 2015 року вона не мешкає в будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 і фактично не споживає послуги газопостачання. Крім того, в червні 2017 року будинок був відключений від газопостачання. Не заперечувала обов`язку сплатити вартість наданих послуг газопостачання за період часу з листопада 2014 року по травень 2015 року, проте просила застосувати наслідки спливу позовної давності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.135) та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Іллінівської сільської ради від 02 січня 2018 року № 8 (а.с.4), від 17 грудня 2020 року № 535/01-41, № 536/01-41, № 537/01-41 (а.с.18-20). Як вбачається із вказаних довідок, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем реєстрації не мешкають.

Згідно довідки Іллінівської сільської ради від 20 вересня 2021 року № 1250 ОСОБА_4 фактично не мешкає в будинку АДРЕСА_1 з 2000 року (а.с.67).

Як вбачається з довідки ЖСК «Сонячний» -19 від 20 вересня 2021 року № 20 (а.с.66), ОСОБА_4 з 2005 року фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачка ОСОБА_3 з червня 2015 року фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , шо підтверджується довідкою Іллінівської сільської ради від 18 листопада 2021 року № 1425 (а.с.134).

Як вбачається з роздруківки особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 , позивач здійснював постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Отже, відповідачка ОСОБА_2 , яка, як встановлено в судовому засіданні, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем природного газу, який поставляється позивачем за вказаною адресою на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 .

Згідно п. 1 Глави 1 Кодексу газорозподільних систем споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до п.5 Глави 1 Правил постачання природного газу побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Враховуючи, що ОСОБА_4 з 2000 року не мешкає в будинку АДРЕСА_1 , фактично не використовував природний за в період часу з листопада 2014 року по червень 2017 року, відсутні підстави стверджувати, що він є споживачем послуг в розумінні визначення поняття «споживач», яке міститься в Кодексі газорозподільних систем та Правилах постачання природного газу.

Судом з досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_3 мешкала у будинку АДРЕСА_1 та використовувала природний газ в період часу з листопада 2014 року по травень 2015 року, а з червня 2015 року фактично мешкає за іншою адресою, отже не являється споживачем природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 з червня 2015 року.

На переконання суду, споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , а в період часу з листопада 2014 року по травень 2015 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Як вбачається роздруківки особового рахунку № НОМЕР_1 та довідки позивача по справі, у зв`язку із неповною оплатою за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) станом на 01 жовтня 2020 року утворилась заборгованість за природний газ у розмірі у розмірі 26997 гривень 32копйки та за розподіл газу у розмірі 159 гривень 86 копійок. Постачання газу припинено 26 червня 2017 року відповідно до акту № 018714 (а.с.6-7,9).

26 червня 2017 року було здійснене відключення газоспоживаючого обладнання за адресою: АДРЕСА_1 ; заборгованість за спожитий газ - 28646 гривень 35копійок, про що складено акт на відключення від газопостачання № 018714 (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У відповідності до вимог п. 13 розділу ІІ Правил постачання природного газу, постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі, зокрема: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами 2,3 ст. 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судом встановлено, що позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 заборгованості за природний газ.

Відповідно до судового наказу № 233/5767/18, виданого 08 листопада 2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області, з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського УГГ заборгованість за період з 01 вересня 2015 року по 30 квітня 2017 року в розмірі 25154 грн 92коп 3% річних в розмірі 1360 грн 00 коп, інфляційні нарахування в розмірі 6339 грн 30 коп, солідарно (а.с.129).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2020 року судовий наказ у цивільній справі № 233/5767/18 від 08 листопада 2018 року скасовано (а.с.128).

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у цивільній справі № 523/10225/15-ц, позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві.

Зважаючи на наведене, позовна давність на позовні вимоги про стягнення заборгованості за період часу з 01 вересня 2015 року по 30 квітня 2017 року перервалась, оскільки позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 14 грудня 2020 року, строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за період часу з листопада 2014 року по серпень 2015 року сплив.

Зважаючи на те, що відповідачка ОСОБА_3 не являється споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 з червня 2015 року, а до позовних вимог за період часу з листопада 2014 року по травень 2015 року сплив строк позовної давності і відповідачкою ОСОБА_3 заявлено клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності, в задоволенні позовних вимог до неї слід відмовити в повному обсязі.

Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_4 з 2000 року не є споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 , суд також дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до нього в повному обсязі.

В той же час, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ПрАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до ОСОБА_2 і стягнення з неї на користь позивача заборгованості за спожитий природний газ, яка утворилась за період часу з вересня 2015 року по червень 2017 року включно в розмірі 24393 грн 92коп та стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості саме в цьому розмірі з урахуванням спливу строків позовної давності, про що останньою було заявлено в судовому засіданні.

У відповідності до вимог п. 13 розділу ІІ Правил постачання природного газу, постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі, зокрема: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором.

Пунктом 9 розділу 6 Кодексу газрозподільних мереж передбачено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача по справі заборгованості за розподіл природного газу за період часу з січня 2020 року по грудень 2020 року в розмірі 159 грн 86коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку позивача по справі - ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» вбачається, що сума трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 26977грн 32коп складає 3736грн 00коп, інфляційні нарахування складають 11627 грн 69 коп (а.с.8).

Відповідачкою ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлено про застосування наслідків спливу строків позовної давності, в тому числі і до позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань.

Позивач звернувся з позовом 14 грудня 2020 року, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню - з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню 3% річних та інфляційні втрати за період часу з 14 грудня 2017 року по 14 грудня 2020 року, виходячи з наступного розрахунку.

Інфляційні нарахування за вказаний період становлять 4890 грн 64 коп (24393грн 92коп х 1.20048621 - 24393грн 92коп).

3% річних за вказаний період часу становлять 2197грн 55коп (24393 грн 92 коп х 3%: 100%: 365 днів х 1097 днів.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору (а.с.3) слід покласти на відповідачку ОСОБА_2 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації» «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації (місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ємельянова, 76; РНОКПП 20316946) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації» «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації суму заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 24393 гривні 92 копійки, заборгованість за розподіл природного газу за період часу з січня 2020 року по грудень 2020 року в розмірі 159 гривень 86 копійок, три відсотки річних у розмірі 2197 гривень 55 копійок, інфляційні нарахування у розмірі 4890 гривень 64 копійки, а всього - 31641 (тридцять одна тисяча шістсот сорок одна) гривня 97 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації» «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1562 (одна тисяча п`ятсот шістдесят дві) гривні 54 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 06 грудня 2021 року .

Суддя: