ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3296/21 Справа № 206/3473/20 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К. С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, щовін є рідним сином ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за життя не склав заповіт. Крім нього спадкоємцями померлого є: ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої доньки померлого, ОСОБА_3 . До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . З 12.03.2020 на усій території України установлено карантин. Позивач постійно проживає та працює в м. Київ, він не мав можливості після 12 березня 2020 року і по 12 травня 2020 року звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що відсутнє було міжобласне сполучення та не працювали нотаріальні контори. Лише після відновлення сполучення він мав можливість звернутися до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори, де відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_4 . Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька, ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не проживав постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Позивач вважав, що причина, з якої він пропустив встановлений ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини, є поважною, а саме з 12.03.2020 на усій території України установлено карантин. В зв`язку з чим, позивач просив суд визнати поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та надати ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду та посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_2 відповідно до ст. 360 ЦПК України надала відзив, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду - скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_4 був власником транспортного засобу Hyundai I30, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .

21.03.2020 до Восьмої ДДНК надійшла претензія кредитора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до померлого боржника ОСОБА_4 , на підставі чого була заведена спадкова справа.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була заведена ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 60846489 від 08.07.2020.

08.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Восьмої ДДНК із заявою про відкладення видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 строком на один місяць у зв`язку з наміром звертатися до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

14.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Восьмої ДДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса Восьмої ДДНК Камендо О.М. від 14.07.2020 ОСОБА_1 було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 та який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на спадкове майно, яке складається з домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку тим, що ОСОБА_1 протягом 6-ти місяців з часу відкриття спадщини не вчинив дій, що свідчать про її прийняття, а саме: не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; постійно не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

31.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до Восьмої ДДНК із заявою про відкладення видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 у зв`язку зі звернення до суду з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини після ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 винаймає квартиру за адресою: АДРЕСА_2 з 15.12.2018 по 15.12.2020, що підтверджується копією договору оренди від 15.12.2018 та додатковою угодою № 1 до нього від 15.12.2019.

Згідно копії довідки № 2150 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що позивач мав достатньо часу для особистого звернення до нотаріальної контори із письмовою заявою чи направлення поштою такої заяви чи виклик нотаріуса до місця свого проживання, вказані позивачем обставини не є поважними, вони не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення таких дій.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у Постанові від 23 серпня 2017року, справа №6-1320цс17, а також у Постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298 св 18, Постанові від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, провадження № 61-6700св19, Постанові від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, провадження № 61-10136св19, Постанові від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, провадження № 61-21447св19.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги доводи позивача про те, що протягом останніх двох місяців, коли позивач ще мав право звернутися з заявою до нотаріальної контори, у зв`язку з карантинними обмеженнями було відсутнє міжобласне сполучення, що перешкоджало звернутися до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори, де відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_4 .

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 16.07.2020 по справі № 924/369/19 зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої аспіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 року № «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень.

Так, з 12.03.2020 по 03.04.2020 заборонено: відвідування закладів освіти її здобувачами до 3 квітня 2020 р.; 2) з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування; 3) з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту; 4) з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р.: регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями); перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху; перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі; заїзд на територію автостанцій автобусів, які здійснюють перевезення пасажирів у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні, та реалізацію власниками автостанцій квитків автомобільним перевізникам, які виконують такі перевезення; 5) з 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. перевезення пасажирів метрополітенами мм. Києва, Харкова і Дніпра відповідно до рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 16 березня 2020 р.; 6) з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому). Дозволяється здійснення акціонерним товариством Українська залізниця окремих пасажирських рейсів у внутрішньому залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури та Міністерством охорони здоров`я, а також окремих пасажирських рейсів у міжнародному залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури, Міністерством закордонних справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби.

Таким чином, постановою введена заборона залізничного, авіа- та автобусного міжміських та міжобласних пасажирських перевезень, а також робота метрополітенів з 18 березня 2020 року. Відновлення міжміського сполучення відбулося лише з липня 2020 року.

Суд першої інстанції помилково посилається, як на підставу відмови у позові, на те, що у позивача була можливість протягом двох тижнів звернутися особисто до будь-якого приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак такою можливістю він не скористався.

Так, заява про прийняття спадщини спадкоємцем подається особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За загальним правилом, відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; частина друга цієї ж статті передбачає те, що якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. А в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Таким чином, будь-яких інших способів подачі заяви пряма норма ЦК України не передбачає.

Апелянт в своїй скарзі вказує, що 08.07.2020 року йому стало відомо про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 відкрита Восьмою Дніпровською державною нотаріальною конторою, куди він 08.07.2020 року особисто звернувся з заявою про прийняття спадщини та отримав відмову у зв`язку з пропуском строку.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 винаймає квартиру за адресою: АДРЕСА_2 з 15.12.2018 по 15.12.2020, що підтверджується копією договору оренди від 15.12.2018 та додатковою угодою № 1 до нього від 15.12.2019. Таким чином, проживаючи в м. Києві, апелянт не мав змоги звернутися особисто до нотаріальної контори вчасно.

Отже, колегія суддів вважає доводи апелянта обгрунтованими, оскільки пропуск строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 пов`язаний з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій: у зв`язку з оголошенням з 12 березня 2020 року карантину на території України, припиненням міжміського сполучення по всій території України.

На викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1051 грн 00 коп, з кожного.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визнати поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та надати ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1051 грн 00 коп, з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова