Справа № 459/2983/20 Головуючий у 1 інстанції: Дем"яновська Ю.Д.
Провадження № 22-ц/811/380/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області в складі судді Дем`яновської Ю.Д. від 22 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на навчання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Червоноград ського міського суду Львівської області від 22 грудня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Вважає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Заперечує щодо того що вона не навела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, так як дитина не має права на пільги, передбачені порядком пільгового кредитування для здобуття професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, (Затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2018 р. №673 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020р. №1259). Отже здобуття професійної освіти дитини в даному випадку можливе лише на платних засадах. Також заперечує щодо не погодження такого вибору з батьком дитини, оскільки попередніми рішеннями суду було встановлено, що батько дитини самоусунувся від виховання та надання матеріальної допомоги дитині. А тому вона не мала можливості обговорити з батьком дитини в порядку досудового врегулювання даного спору питання про часткову оплату за професійне навчання дитини. Крім того, дитина в даному навчальному закладі здобуде не тільки професійну освіту а і повну середню, яка є обов`язковою. Також вказує, щодо права на самостійний вибір дитиною освітнього закладу саме в ТзОВ Медичний коледж «Монада», з метою отримання медичної освіти та набуття кваліфікації фельдшер. Вибір дитини був обумовлений тим, що Донька хворіє та періодично проходить медичне обстеження, лікування, знаходиться на «Д» обліку з 2012 року з діагнозом.; Дискенизія жовчовивідних шляхів, хронічний гастродуоденіт. Лікування потребує великих затрат, які аж ніяк не покриваються аліментами батька. З метою отримання медичної освіти і продовжити своє лікування на базі отриманих медичних знань це було основним стимулом дитини у виборі своєї освітньої траєкторії. Щодо того, що позивач вправі звернутися до суду з відповідною вимогою зміни або збільшення суми додаткових витрат, а не з окремим позовом про стягнення додаткових витрат на навчання неповнолітньої дитини з посиланням на ст. 185 СК України, також заперечує, так як предметом спору є додаткові витрати, але підстави в даному випадку інші, не на лікування, а на навчання дитини. Враховуючи те, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення спору, вважає що є всі підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення її позову.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 27 Конвенції ООН права дитини від 20 листопада 1989 року, ч.1 ст. 6, ч.1 ст. 141, ст. 180, ч.ч.1,2 ст. 185, СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», постанову Верховного Суду України від 13.09.2017 року у справі №6-1489цс17, постанову Верховного суду від 28 лютого 2019 року у справі №466/532/16-ц, від 26 вересня 2018 року в справі №569/6838/15-ц, від10 жовтня 2019 року у справі №638/13860/16-ц, від 16 жовтня 2019 року у справі №219/1766/18, від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19, ч.4 ст. 263 ЦПК України, пункти 34-35 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи, §23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі Проніна проти України №63566/00, та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що сторони у справі є колишнім подружжям та перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2004 року, в якому у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд встановив, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 07.12.2015 року, шлюб між ними розірвано. На підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 06.11.2013 року зі ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.09.2010 року до досягнення повноліття. Крім того, рішенням цього ж суду від 11.09.2018 року ухваленого у справі №459/669/18, частково зміненого постановою Львівського апеляційного суду від 11.04.2019 року, зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення повноліття. Суд встановив, що неповнолітня дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою І курсу ТзОВ «Медичний коледж «Монада», платної форми навчання. Відповідно до договору про навчання у ТзОВ «Медичний коледж «Монада» від 15.07.2020 року, вартість оплати за перший навчальний рік становить 28800 гривень. На виконання п.2.2.6 договору про навчання у ТзОВ «Медичний коледж «Монада» від 15.07.2020 року, між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «ВЕЛТЛІНЕР» 15.07.2020 року було укладено договір добровільного страхування №НВ 110512, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані життям, здоров`ям та працездатністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії договору з 20.07.2020 року по 19.07.2024 року, страховий платіж становить 800 гривень. Згідно копій виписок із карткового рахунку від 16.07.2020 року, 21.10.2020 року позивач одноосібно оплатила вартість навчання доньки у ТзОВ «Медичний коледж «Монада» в розмірі 28800 гривень двома рівними платежами по 14400 грн. кожен. Копією товарного чеку від 09.10.2020 року підтверджується понесення витрат на придбання літератури, а саме ЗНО «Історія України» «Українська мова», «Українська література», «Математика» на суму 600 гривень. Суд встановив, що згідно довідки про доходи, виданої ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» вих.№235 від 19.11.2020 року, за період з 01.01.2014 року по 31.10.2020 року загальна сума сплачених ОСОБА_2 аліментів складає 288100,54 гривень із загальної суми отриманого доходу за даний період 660737,85 гривень. Довідкою КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червонограда» Львівської області стверджується, що ОСОБА_2 встановлено діагноз хронічний радикуліт.Крім того, з довідки №916, виданої КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» суд встановив, що мати відповідача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на стаціонарному лікуванні з 09.11.2020 року. По стану здоров`я потребує продовження спостереження і лікування у психіатра, регулярно підтримуючих ліків. Суд вказав, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Суд зазначив, що наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.Також суд вказав, що заявляючи вимогу про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, позивачка вказує на те, що потреба у додаткових витратах викликана здобуттям дитиною освіти поза межами місця проживання на платній основі на стаціонарній формі навчання та іншими супутніми з цим витратами (оренда житла, придбання навчальної літератури, оплата проїзду, страховки). Однак ці витрати, суд вважав, не можна вважати такими, що викликані розвитком певних її здібностей. Суд прийняв до уваги посилання відповідача на ту обставину, що вказані витрати пов`язані зі здобуттям освітньо-кваліфікаційного рівня дитиною. Навчання особи з метою здобуття професійної освіти також не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Разом із тим, суд звернув увагу, що предметом заявленого позову є в тому числі і витрати, які ще не виникли фактично, однак позивач просить стягнути такі в розмірі 2500 грн, виходячи з їх прогнозованого розміру. Відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, суд виходив з того, що виникнення вказаних витрат залежить від багатьох умов, зокрема успішного проходження навчального плану дитиною тощо, та існує ризик ненастання таких обставин, в той час як рішення суду (у випадку задоволення такої вимоги) буде обов`язковим до виконання навіть при відсутності таких витрат. Більше того, суд врахував, що на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11.09.2018 року, зміненого постановою Львівського апеляційного суду від 11.04.2019 року, з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 вже стягуються додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Незважаючи на те, що такі додаткові витрати зумовлені особливостями здоров`я дитини, правовою підставою стягнення таких витрат є норма ст. 185 СК України, а тому, на думку суду, у випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося таке рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, позивач вправі звернутися до суду з відповідною вимогою зміни або збільшення суми додаткових витрат, а не з окремим позовом про стягнення додаткових витрат на навчання неповнолітньої дитини з посиланням на ст. 185 СК України. Таким чином, виходячи із суті та змісту заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у представлених суду доказах, враховуючи визначений позивачем об`єкт спору, обраний спосіб захисту свого права не відповідає характеру спірних правовідносин, а тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам, що мають значення для справи, вимогам закону, а також практиці суду касаційної інстанції у аналогічних правовідносинах.

22.10.2020 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути одноразово із відповідача на її користь додаткові витрати, сплачені позивачем за перший семестр навчання в ТзОВ «Медичний коледж «Монада» Збожної Вікторії Андріївни, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 15 100, 00 грн.; стягнути із відповідача на її користь додаткові витрати на розвиток здібностей дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у сумі по 2500, 00 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позову до закінчення навчання дочки в ТзОВ Медичний коледж «Монада»; всі судові витрати стягнути з відповідача.

Вимоги обґрунтовувала тим, що з 18.11.2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 07.12.2015 року шлюб між ними розірвано. Рішенням цього ж суду від 06.11.2013 року зі ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , починаючи з 30.09.2010 року до її повноліття, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, рішенням суду від 11.09.2018 року з відповідача у її користь стягуються додаткові витрати на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття останньої, що зумовлені її лікуванням. Разом з тим, вважає, що відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на утримання доньки, пов`язаних з навчанням. Вказує, що з 01.09.2020 року донька навчається у ТзОВ «Медичний коледж «Монада». Позивачка самостійно сплатила 28800 гривень за перший рік навчання та вартість добровільного страхування від нещасних випадків на підставі договору №НВ 110512 на період навчання в розмірі 800 грн. Нею також було придбано літературу для навчання у першому семестрі на суму 600 гривень. Відповідно сумарно вартість цих витрат повинна бути поділена між батьками, а тому з відповідача слід стягнути 15100 грн. понесених витрат. Крім того, в майбутньому виникнуть щомісячні витрати, прогнозований розмір яких відповідає 2500 грн і складатимуться з половини вартості орендної плати за проживання дочки в найманій квартирі за адресою.: АДРЕСА_1 , половини вартості проїзду в маршрутному таксі двічі на тиждень за маршрутом Львів-Червоноград протягом строку навчання, половини вартості щомісячної оплати за навчання, виходячи з вартості річного навчання в наступні навчальні роки.

За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до змісту п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України№ 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у якій судом касаційної інстанції роз`яснено схожі правовідносини, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Також, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, сторони у справі є колишнім подружжям та перебували у зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 07.12.2015 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.8).

Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 06.11.2013р. зі ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.09.2010 року до досягнення повноліття (а.с.7).

Крім того, рішенням цього ж суду від 11.09.2018 року ухваленого у справі №459/669/18, частково зміненого постановою Львівського апеляційного суду від 11.04.2019 року, зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення повноліття (а.с.10-13).

Судом встановлено, що неповнолітня дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою І курсу ТзОВ «Медичний коледж «Монада», платної форми навчання. Відповідно до договору про навчання у ТзОВ «Медичний коледж «Монада» від 15.07.2020 року, вартість оплати за перший навчальний рік становить 28800 гривень (а.с.15).

На виконання п.2.2.6 договору про навчання у ТзОВ «Медичний коледж «Монада» від 15.07.2020 року, між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «ВЕЛТЛІНЕР» 15.07.2020 року було укладено договір добровільного страхування №НВ 110512, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані життям, здоров`ям та працездатністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії договору з 20.07.2020 року по 19.07.2024 року, страховий платіж становить 800 гривень (а.с.16).

Також, згідно копій виписок із карткового рахунку від 16.07.2020 року, 21.10.2020 року позивач одноосібно оплатила вартість навчання доньки у ТзОВ «Медичний коледж «Монада» в розмірі 28800 гривень двома рівними платежами по 14400 грн. кожен (а.с. 17,18).

Копією товарного чеку від 09 жовтня 2020 року, окрім цього, підтверджується понесення витрат на придбання літератури, а саме ЗНО «Історія України» «Українська мова», «Українська література», «Математика» на суму 600 гривень (а.с.20).

Згідно довідки про доходи, виданої ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» вих.№235 від 19.11.2020 року, за період з 01.01.2014 року по 31.10.2020 року загальна сума сплачених ОСОБА_2 аліментів складає 288100,54 гривень із загальної суми отриманого доходу за даний період 660737,85 гривень (а.с.40-42).

Довідкою КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червонограда» Львівської області стверджується, що ОСОБА_2 встановлено діагноз хронічний радикуліт (а.с.39).

Крім того, згідно довідки №916, виданої КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» встановлено, що мати відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на стаціонарному лікуванні з 09.11.2020 року за станом здоров`я потребує продовження спостереження і лікування у психіатра, регулярно підтримуючих ліків (а.с.37).

Крім цього, судом першої інстанції вірно встановлено, що заявляючи вимогу про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, позивачка вказує на те, що потреба у додаткових витратах викликана здобуттям дитиною освіти поза межами місця проживання на платній основі на стаціонарній формі навчання та іншими супутніми з цим витратами (оренда житла, придбання навчальної літератури, оплата проїзду, страховки), однак ці витрати не можна вважати такими, що викликані розвитком певних її здібностей та такі не є додатковими витратами.

Так, суд правильно взяв до уваги посилання відповідача на ту обставину, що вказані витрати пов`язані зі здобуттям освітньо-кваліфікаційного рівня дитиною. До того ж, позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання дочки.

Крім цього, суд першої інстанції правильно послався на ряд постанов Верховного суду у справах зі схожими правовідносинами у яких суд касаційної інстанції чітко висловився про те, що навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. А саме у Постановах: від 10 жовтня 2019 року у справі № 638/13860/16-ц, від 16 жовтня 2019 року в цивільній справі № 219/1766/18, а також від 26.08.2020 року по справі 336/1488/19.

Що стосується судових рішень суду касаційної інстанції, доданих позивачкою до апеляційної скарги, то такі не спростовують постанов Верховного Суду, на які посилався суд першої інстанції, оскільки такі стосуються додаткових витрат пов`язаних із зайняттям дітьми у різноманітних гуртках для розвитку різних здібностей, а не здобуттям професійної освіти, одна із справ стосується стягнення аліментів та витрат на навчання повнолітньої особи, а не додаткових витрат.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують , а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 травня 2021 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра