ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 523/3568/20

Апеляційне провадження № 22-ц/813/6704/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Довбишева Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 19 січня 2021 року, постановлене під головуванням судді Бузовського В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, рішення суду та рух справи в суді першої інстанції

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути з відповідача інфляційні втрати за прострочення виконання грошових зобов`язань у розмірі 33 007,18 грн. та три відсотки річних за прострочення виконання грошових зобов`язань у розмірі 11 323,48 грн., що виникли на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2017 року по справі №523/5762/17.

Крім того, позивачка просила зазначити в рішенні суду про нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат до моменту виконання такого рішення за такими правилами:

- інфляційні втрати розраховуються з урахуванням суми боргу, яка становить 130 463,15

грн. помноженої на сукупний індекс інфляції за період прострочення, який починається з 01 лютого 2020 року, до дня виконання рішення суду у повному обсязі, мінус сума боргу, яка становить 130 463,15 грн.;

-сума трьох відсотків річних розраховується з урахуванням суми боргу, яка становить 130 463,15 грн., помноженої на три відсотки річних, помноженої на кількість прострочених днів (починаючи з 01 березня 2020 року до дня виконання рішення суду у повному обсязі), поділеної на кількість днів у році (а.с.3-6).

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 21 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

-інфляційні втрати за період з 11 квітня 2017 року по 01 лютого 2020 року за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 33 007,18 грн.;

-три відсотки річних за період з 11 квітня 2017 року по 01 березня 2020 року за прострочення виконання грошових зобов`язань у розмірі 11 323, 48 грн.,

а всього 44 330,66 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 840,80 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. (т.1 а.с.80-81).

Вказане рішення учасниками судового процесу не оскаржено та набрало законної сили.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

У грудні 2020 року адвокат Довбишев Д.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення стосовно позовних вимог, які не були вирішені судом, а саме про те, що :

- інфляційні втрати розраховуються з урахуванням суми боргу, яка становить 130 463,15 грн., помноженої на сукупний індекс інфляції за період прострочення, який починається з 01 лютого 2020 року, до дня виконання рішення суду у повному обсязі, мінус сума боргу, яка становить 130 463,15 грн.;

- сума трьох відсотків річних розраховується з урахуванням суми боргу, яка становить 130 463,15 грн., помноженої на три відсотки річних, помноженої на кількість прострочених днів (починаючи з 01 березня 2020 року до дня виконання рішення суду у повному обсязі), поділеної на кількість днів у році.

Крім того, представник позивачки просив ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивачки сплачені нею 420,40 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову (т.2 а.с.1-2).

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 січня 2021 року заява адвоката Довбишева Д.О. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволена.

Ухвалено додаткове рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за порушення грошового зобов`язання.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог про нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат до моменту виконання такого рішення.

Відмовлено у розподілі між сторонами сплаченого ОСОБА_1 судового збору за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 420,40 грн. (т.2 а.с.5-6).

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Довбишев Д.О. в інтересах ОСОБА_1 просить додаткове рішення суду скасувати та задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення про задоволення нерозглянутих судом першої інстанції позовних вимог при ухваленні заочного рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи додаткове рішення, суд незаконно відмовив у задоволенні вимоги про нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат до моменту виконання рішення, а також необґрунтовано відмовив у вирішенні питання про судові витрати (т. 2 а.с.8-12).

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідач в судове засідання, призначене на 08 червня 2021 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з поважними причинами не подав, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутність.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачки адвоката Довбишева Д.О., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з п.п.1,3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Із змісту заочного рішення Суворовського районного суд м. Одеси від 21 грудня 2020 року видно, що судом першої інстанції дійсно не були вирішені позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних до моменту виконання такого рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні вказаних позовних вимог, оскільки, відповідно до правил ч.ч.5,6 ст.265 ЦПК України та роз`яснень, що містяться у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у резолютивній частині рішення має бути чітко визначений розмір грошових сум, присуджений стороні.

Посилання апелянта на положення ч.10 ст.265 ЦПК України апеляційний суд вважає помилковим, оскільки у даній справі вимоги про стягнення боргу не були предметом позову.

Не заслуговують на увагу й доводи апелянта про необґрунтованість додаткового рішення суду в частині відмови у вирішенні питання про судові витрати.

Так, зміст мотивувальної та резолютивної частин заочного рішення Суворовського районного суд м.Одеси від 21 грудня 2020 року свідчать про те, що судом першої інстанції питання про розподіл судових витрат вирішено.

Із заочним рішенням, у тому числі в частині вирішення питання про судові витрати, погодились позивачка та її представник, які не оскаржили його в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Довбишева Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Суворовського районного суд м.Одеси від 19 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 червня 2021 року.

Головуючий

Судді: