Номер провадження: 22-ц/813/3766/21
Головуючий у першій інстанції Літвінова І. А.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Манушина В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Манушина Валерія Олександровича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Пінігіної Тетяни Миколаївни, Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом,

встановив:

20.12.2017 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Пінігіної Т.М., Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом (т.1, а.с. 2-3).

В підготовчому судовому засіданні сторона відповідача ОСОБА_2 заявила клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Пінігіної Т.М., Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, представник позивача у судовому засіданні повідомив про те, що він діє на підставі довіреності, договір про надання правової допомоги між ним та позивачем ОСОБА_1 не укладався.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року клопотання відповідача ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 було задоволено (т.2, а.с. 221 - 223).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Манушин В.О. ставить питання про скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права (т.2, а.с. 227-228).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Одеського апеляційного суду дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та наявність правових підстав для скасування ухвали суду, виходячи з наступного.

Задовольняючи клопотання відповідача ОСОБА_2 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що у судовому засіданні 06.10.2020 року особа, яка діє як представник позивача у цивільній справі № 520/20655/18 підтвердила, що письмовий договір про надання правової допомоги з ОСОБА_1 (позивачем у справі) до цієї дати не укладався. Між тим позовна заява, та будь-які інші заяви по суті справи чи з процесуальних питань безпосередньо позивачем не підписувалися, участь у судових засіданнях позивач також не приймав. У відповідності до пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України подання позовної заяви від імені заінтересованої особи особою, яка не має повноважень на ведення справ у суді, є підставою для постановлення ухвали про залишення позову без розгляду.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можливо, виходячи з наступних обставин.

У відповідності до ст. 237 ЦПК України визначено поняття та підстави представництва.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Статтею 244 ЦК України визначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Зі змісту наведених норм матеріального права не вбачається будь-яких обмежень для адвоката в порівнянні з іншими громадянами України.

У відповідності вимог ст. 24 Конституції України всі громадяни мають рівні права і цією нормою конституції, яка є нормою матеріального права прямої дії, визначено:

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Зі змісту конституції України вбачається, що не може бути обмежень для адвоката подавати позовну заяву на підставі довіреності, яку можуть подавати інші особи на підставі довіреності, які не є адвокатами.

Застосування судом обмежень для адвоката у праві подавати позовну заяву на підставі довіреності і укладеного договору, в порівнянні з іншими громадянами України, право яких на подання позову від імені іншої особи на підставі довіреності не обмежується, вказує на порушення ст. 24 Конституції України і наведених норм матеріального права.

Крім того, судом першої інстанції не було враховано, що рішення суду, яке встановлює обмеження доступу до правосуддя особи, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, за допомогою іншої особи на підставі довіреності, не може бути визнане ухваленим, з дотриманням норм конституції і норм матеріального права.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що оскаржувана ухвала Київського районного суду м. Одеси підлягає скасуванню з поверненням справи для продовження судового розгляду і забезпечення права на доступ до правосуддя особи, яка права самостійного подання позову до суду внаслідок знаходження її на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, положення діючого цивільного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Манушина Валерія Олександровича задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.05.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С.Комлева