27.04.2021 Провадження по справі № 2/940/162/21
Справа № 940/46/21

РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2021 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

з участю секретаря судових засідань Романовської Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», юридична адреса: м. Київ, вул. Ямська, 28, літера А, до ОСОБА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , про відшкодування збитків в порядку суброгації,

встановив :

Позивач ПАТ «Європейський страховий альянс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку суброгації у сумі 27164,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та ТОВ «Сервіс-Центр «Ліга» був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу №44690, відповідно до умов якого ПАТ «Європейський страховий альянс» як Страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля Тойота, д.н. НОМЕР_1 .

Крім того, позивач вказує, що 27.02.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля Опель, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 15.05.20219 року у справі №761/9519/19 (провадження №3/761/2622/2019) відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п. 5.1.8. частини 1 Договору страхування визначено, що «база ремонту ТЗ -Гарантійна (авторизована) СТО».

Також позивач зазначає, що у заяві про виплату страхового відшкодування від 27.02.2019 року представник Страхувальника зазначив про необхідність виплати належної суми страхового відшкодування на СТО за реквізитами.

Відповідно до рахунку СТО від 13.03.2019 року вартість відновлюваного ремонту склала 74133,99 грн.

Відтак, на виконання умов Договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу №44690 та заяви представника Страхувальника від 27.02.2019 року Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на підставі рахунку СТО в розмірі 74133,99 грн.

На підтвердження оплати за відновлюваний ремонт автомобіля Тойота, д.н. НОМЕР_1 до позовної заяви додані копії платіжних доручень від 18.04.2019 року і 21.05.2019 року на суму 50000,00 грн. та 24133,99 грн. відповідно.

В якості підтвердження факту здійснення відновлюваного ремонту автомобіля Тойота, д.н. НОМЕР_1 позивач посилається на копію Акту виконаних робіт №17146 від 17.05.2019 року, що доданий до позовної заяви.

Позивач також вказує, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача станом на 27.02.2019 року була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Провідна» за полісом страхування серії АК №8036632, при цьому розмір франшизи становить 2000 грн., ПАТ «Європейський страховий альянс`звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» із заявою від 18.07.2019 року за №3591/8 про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу) в розмірі 72133,99 грн.

Позивач також посилається на те, що 04.12.2019 року ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» було здійснено на користь ПАТ «Європейський страховий альянс» виплату страхового відшкодування у порядку суброгації частково у розмірі 46969,32 грн. з врахуванням фізичного зносу та франшизи.

За таких обставин, позивач вважає, що відповідач як безпосередньо винна у ДТП особа, зобов`язаний відшкодувати ПАТ «Європейський страховий альянс» різницю між фактично завданою шкодою та виплатою, здійсненою ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», а саме у розмірі 27164,67 грн.

Позивач з метою досудового врегулювання спору 11.02.2019 року звернувся до відповідача із претензією, яку останній отримав, однак в добровільному порядку її не виконав.

Оскільки відповіді від відповідача не отримав та кошти перераховані не були, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 29.01.2021 року відкрито

провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Розгляд справи по суті призначено на 02.03.2021 року, визначено строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

11.02.2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яку згідно ухвали Тетіївського районного суду Київської області від 01.03.2021 року було задоволено.

Разом з тим, у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання відповідачем поштових відправлень від суду, судовий розгляд, призначений на 02.03.2021 року та 30.03.2021 року було відкладено.

09.03.2021 року від представника позивача надійшла заява, в якій він вказує, що позов підтримує і просить проводити судове засідання без його участі.

Від відповідача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

27.04.2021 року через канцелярію суду подано заяву, в якій відповідач просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.

Враховуючи подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.02.2019 року між приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та ТОВ «Сервіс-Центр «Ліга» був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу № 44690, відповідно до умов якого ПАТ «Європейський страховий альянс» як Страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля Тойота, д.н. НОМЕР_1 . Строк дії договору (п. 6) з 14.02.2019 року по 13.02.2020 року (а.с. 6).

27.02.2019 року о 9 год. 20 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля Опель д.н. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується серед іншого інформацією з Національної поліції України (а.с.12-13), а також схемою місця ДТП (а.с. 14-15).

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 15.05.20219 року у справі №761/9519/19 (провадження №3/761/2622/2019) відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с. 16).

Згідно п. 5.1.8. частини 1 Договору страхування визначено, що «база ремонту ТЗ - Гарантійна (авторизована) СТО». (а.с. 6).

Судом також встановлено, щоу відповідності до заяви про виплату страхового відшкодування від 27.02.2019 року, представник Страхувальника зазначив про необхідність виплати належної суми страхового відшкодування на СТО за реквізитами. (а.с. 17).

Судом досліджено копію звіту про визначення вартості матеріального збитку від 15.03.2019 р. №28/19, з якого вбачається, що вартість ремонту автомобіля ToyotaHighlander, номер державної реєстрації НОМЕР_1 становить 77574,47 грн. (а.с. 30).

Відповідно до рахунку СТО (Центр кузовного ремонту, ФОП ОСОБА_2 ) від 13.03.2019 року вартість фактичного відновлюваного ремонту склала 74133,99 грн. (а.с. 40).

Суд вважає також обґрунтованим твердження Позивачапро здійснення виплати страхового відшкодування на підставі рахунку СТО (Центр кузовного ремонту, ФОП ОСОБА_2 ) в розмірі 74133,99 грн. (а.с. 39-40), оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази щодо оплати за відновлюваний ремонт автомобіля Тойота, д.н. НОМЕР_1 , якими є копії платіжних доручень від 18.04.2019 року і 21.05.2019 року на суму 50000,00 грн. та 24133,99 грн. відповідно. (а.с. 52,53).

Факт здійснення відновлюваного ремонту автомобіля Тойота, д.н. НОМЕР_1 підтверджується копією Акту виконаних робіт №17146 від 17.05.2019 року (а.с. 41).

Також з матеріалів справи вбачається, що 18.07.2019 рокупозивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» із заявою за №3591/8 про виплату страхового відшкодування (в порядку регресу) в розмірі 72133,99 грн. (а.с. 55).

04.12.2019 року згідно копії виписки по рахунку ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» було здійснено на користь ПАТ «Європейський страховий альянс» оплату страхового відшкодування у розмірі 46969,32 грн. (а.с. 56).

Зрештою,встановленим є факт того, що згідно заяви про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) від 11.02.2019 року ПАТ «Європейський страховий альянс» звернулось до відповідача ОСОБА_1 з вимогою відшкодування у порядку регресу різниці між завданою майновою шкодою та сумою виплати, здійсненої ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» (а.с. 57), яке отримано ОСОБА_1 13.12.2019 р. (а.с. 58).

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, враховуючи вищевикладене та ст. 1191 ЦК України, суд прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_1 є винним у скоєнні ДТП, а тому у ПрАТ «Європейський страховий альянс» у межах фактичних витрат, виникло право вимоги до особи, що відповідальна за нанесення збитків, з урахуванням часткового врегулювання страхового випадку, а тому відповідач зобов`язаний відшкодувати на користь позивача збитки у сумірізниці між фактично завданою шкодою та виплатою, здійсненою ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», тобто у розмірі 27164,67 грн. (74133,99 грн. - 46969,32 грн.)

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 649/384/16-ц зазначено, що положеннями Закону України «Про страхування» та ЦК України не встановлено обов`язку страховика при розрахунку розміру страхового відшкодування застосовувати коефіцієнт фізичного зносу щодо вартості пошкоджених деталей, які підлягають заміні. Предметом спору є не стягнення матеріального збитку, визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, який завдано особі, а саме відшкодування шкоди у вигляді понесених витрат на відновлення транспортного засобу, тобто реальних збитків, які відповідно до вимог частини другої статті 1192 ЦК України підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Законодавець розмежовує поняття «вартість відновлювального ремонту» та «матеріальний збиток, завданий унаслідок ДТП». Відповідальність винуватця ДТП за завдану шкоду обмежується реальним розміром збитків та у випадку відновлення транспортного засобу можуть відповідати вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім того, суд бере до уваги те, що 27.04.2021 відповідач подав заяву, в якій зазначено, що він повністю визнає позовні вимоги.

Відповідно до положень частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що обґрунтованість позовних вимог доводиться наявними у справі доказами, а також враховуючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку суброгації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» суму страхового відшкодування у розмірі 27164 (двадцять сім тисяч сто шістдесят чотири) гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» - , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ямська, 28, літера А.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя С.В.Мандзюк