Справа № 522/2507/21
Провадження №2-ві/522/12/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Шенцева О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Косіциної В.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на боці позивача ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на боці позивача ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 12.02.2021 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

13.05.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючої судді по вказаній справі, оскільки суддею було здійснено опитування її доньки без психолога, незважаючи на її, як матері, заперечення. Після чого, у доньки почались значні проблеми психологічного та фізичного характеру. В зв`язку з чим, вказані обставини стали підставою для звернення з заявою про відвід судді.

Відповідно до ухвали від 13.05.2021 року, суд, який розглядає справу (головуючий суддя Косіцина В.В.), прийшла до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на боці позивача ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів передала на вирішення іншому судді, визначеному в порядку ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу заяви про відвід судді, розгляд заяви про відвід судді від 13.05.2021 року розподілено на суддю Шенцеву О.П.

Ознайомившись з заявою про відвід судді Косіциної В.В. суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

Вивчивши клопотання про відвід, суд не вбачає підстав для його задоволення, з підстав того, що обставини, на які вказує заявниця, є її особистою суб`єктивною думкою, і не відносяться до обставин, які дають підстави для висновку про упередженість судді, та не відносяться до тих, з якими законодавець пов`язує відвід судді. Також, посилання ОСОБА_1 , суд вважає необґрунтованими, оскільки заявницею не було надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних у заяві обставин.

У відповідності до вимог ч.2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження по справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (п. 15.4 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК). Такому судді не може бути заявлений відвід.

Пунктами сьомим та восьмим статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи ( ст. 37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, яки є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя ( п.3 ст. 46 ЦПК).

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Крім того, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можу бути підставою для відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду ( п.5 ст. 39 ЦПК).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, а обставини, зазначені заявником як підстави для відводу не підтверджені належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Косіциної В.В. при вирішенні даної цивільної справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Косіциної В.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на боці позивача ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

14.05.2021