Справа № 645/1893/20
Провадження № 2/645/197/21

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сілантьєвої Е. Є.,

за участі секретаря судового засідання Ятлової Ю.В.,

учасники справи:

прокурор Харківської місцевої прокуратури № 3 Таманов Є.

представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мельник Руслан Васильович, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1161 від 08.02.2012,

представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Полехін Денис Олександрович, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2930 від 09.07.2019

представник третьої особи ГБТ «Нізмений» - адвокат Мельник Руслан Васильович, діє на підставі ордеру ХВ № 952 000191,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі: Харківська міська рада до Державного реєстратора відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової Ірини Юріївни, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа Управління освіти адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, ГБТ «Нізмений» про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на гараж № НОМЕР_1 , визнання недійсним договору купівлі-продажу, звільнення земельної ділянки, приведення її у попередній придатний для подальшого використання стан,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3, діючи в інтересах держави в особі Харківської міської ради, звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення №35786795 державного реєстратора відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Рєзанової І.Ю. від 21.06.2017 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності ОСОБА_2 (податковий номер: НОМЕР_2 ) на нежитлове приміщення літ. «Б-2» гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 20,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі - продажу від 22.01.2019, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А., реєстраційний номер №241, про відчуження ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_3 ) нежитлового приміщення літ. «Б-2», гаражу № НОМЕР_1 , площею 20, 9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати запис №45151710 від 22.01.2019 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_3 ) на нежитлове приміщення літ. «Б-2», гаражу № НОМЕР_1 , площею 20, 9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 (податковий номер: НОМЕР_2 ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 20, 9 кв.м., привівши її у попередній стан для подальшого використання шляхом знесення самовільно збудованого об`єкту нерухомості - гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що Харківською місцевою прокуратурою № 3 за результатами вивчення питання щодо законності вчинення реєстраційних дій встановлено, що державним реєстратором відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області Рєзановою І.Ю. 21.06.2017 р. прийнято рішення про державну реєстрацію № 35786795. На підставі прийнятого рішення ОСОБА_3 внесла відомості до Державного реєстру речових праві на нерухоме майно про право приватної власності на літ. «Б-2» гараж № НОМЕР_1 , площею 20,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 .

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3 звернувся з вимогами про скасування рішення №35790164 державного реєстратора відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Рєзанової І.Ю. від 21.06.2017 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) під реєстраційним №101, номер запису 21044448, про право власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення літ. «Б-2», гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 20, 9 кв.м. розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Державну реєстрацію зазначеного об`єкту проведено на підставі відомостей про технічний стан нерухомого майна, серія та номер 04/06-17, виданої 14.06.2017 ТОВ «Актуаль». Реєстрація вказаного новозбудованого об`єкту нерухомого майна проведена державним реєстратором на підставі п. 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок). Державний реєстратор прийняв оспорюване рішення всупереч вимог п. 42 Порядку. Вказаним пунктом Порядку зазначено, що державна реєстрація права власності проводиться лише на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них. Нежитлове приміщення - гараж № НОМЕР_1 до вказаного переліку не відноситься, а тому не може бути проведена реєстрація на підставі п. 42 Порядку. Пунктом 42 Порядку визначено, що державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Так, адміністрація Немишлянського району Харківської міської ради звернулась 15.08.2017 звернулась до Харківської місцевої прокуратури №3 щодо самовільного будівництва і розміщення 6 гаражних боксів на території, прилеглій до КЗ «Харківська загальноосвітня школа 1-3 ступенів №145 Харківської міської ради». За результатами розгляду листа були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 197 КК України за фактом самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці. За результатами проведеного досудового розслідування було повідомлено про підозру голові правління ГБТ «Нізмений» ОСОБА_4 та скеровано до Фрунзенського районного суду м. Харкова обвинувальний акт відносно останнього. Вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.10.2018, який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.197-1 КК України. Під час проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0003494 за підозрою голови правління ГБТ «Нізмений» ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.197-1 КК України, встановлено, що будівництво гаражів на території, виділеній для обслуговування школи, розпочалось навесні 2017 року. Відповідачем під час проведення реєстрації кадастровий номер спірної земельної ділянки надано не було. Крім того, для проведення державної реєстрації в порядку п. 42 Порядку крім технічного паспорта необхідно надати документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документи, надані ОСОБА_2 державному реєстратору Чугуївської міської ради не відповідали вимогам законодавства, а отже, не підлягало реєстрації право приватної власності на нерухоме майно та відповідні зміни щодо реєстрації об`єкту нерухомого майна. Діями державного реєстратора порушено інтереси громади міста Харкова, представником якої є Харківська міська рада. Адже своїми рішеннями державний реєстратор фактично легалізував самочинне будівництво на території міста Харкова, яке проведено на земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності. Відомості про реєстрацію речових прав на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в Державному реєстрі відсутні, що підтверджується відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Спірна земельна ділянка із розташованим на ній об`єктом нерухомого майна розташована в межах міста Харкова та не відноситься до земельних ділянок, зазначених у пп. а, б пункту 4 вищезазначеного Закону, речові на неї не зареєстровані, тому відповідно до Закону вона є власністю територіальної громади міста Харкова. Харківською місцевою прокуратурою №3 здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, в рамках проведеного досудового розслідування в якості фахівців було залучено ТОВ «Лік-проект» для здійснення топографо-геодезичної зйомки з метою встановлення фактичних меж земельної ділянки, якою самовільно користувалась ОСОБА_2 , а в подальшому користується ОСОБА_1 . Проведеними заходами встановлено, що на земельній ділянці за вказаною адресою знаходяться двоповерхові індивідуальні гаражі, що частково побудовані на території, яка відноситься до земель КЗ «Харківська загальноосвітня 1-3 ступенів школа №145 Харківської міської ради». На думку позивача, будівництво двоповерхових гаражів на землях комунальної форми власності за відсутності рішень про надання дозволу на такі дії є грубим порушення вимог ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, так як були відсутні документи, передбачені п. 41, 42 Порядку №1127, а саме: документи, що посвідчують введення об`єкту до експлуатації, документи про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси тощо. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Інформація щодо направлення відповідного повідомлення (декларації) ОСОБА_2 до органів Державної архітектурно-будівельної інспекції України на офіційному сайті цього центрального органу влади (http://www.dabi.gov.ua/) в розділі «реєстр дозвільних документів» відсутня. Внаслідок прийняття оспорюваного рішення державного реєстратора Долганіна К.В. незаконно набула право власності на зазначений об`єкт самочинного будівництва. В подальшому, на підставі договору купівлі - продажу від 22.01.2019 №241 право власності на нежитлове приміщення літ. «Б-2» гараж № НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 ). Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_2 вчиняючи правочин, достовірно знала, що Великою Палатою Верховного Суду слухається справа №636/3748/17 щодо скасування рішення про державну реєстрацію права власності на гараж № НОМЕР_1 за останньою. Для проведення скасування рішення державного реєстратора необхідно в Державному реєстрі прав на нерухоме майно провести дії щодо скасування дій, які були проведені після державної реєстрації, проведеної державним реєстратором Чугуївської міської ради, і тільки після цих дій держреєстратор буде мати можливість скасувати рішення про державну реєстрацію нерухомого майна та їх обтяжень. Позивач вказує, що у зв`язку з тим, що гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , є самочинною будівлею, місцевою прокуратурою не ставиться питання щодо його витребування, а лише про визнання договору купівлі - продажу недійсним, не зважаючи на те, що гараж придбаний в особи, яка не мала права його відчужувати. Зміст правочину складають його істотні умови. Єдиною істотною умовою договору купівлі-продажу є умова предмету договору. Умова щодо предмету договору купівлі-продажу нежитлового приміщення літ.«Б-2», гаражу № НОМЕР_1 , площею 20, 9 кв.м., розташованого на другому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , у спірних правовідносинах не додержана належним чином, оскільки не відповідає дійсності фактична приналежність предмету договору на праві власності ОСОБА_2 (продавцю) в момент укладання договору, а саме: передачі гаражного боксу № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (покупцю). Таким чином, правочин, вчинений ОСОБА_2 на підставі документів, які містять недостовірні відомості, є недійсним. Таким чином, договір купівлі - продажу від 22.01.2019, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А., реєстраційний номер №241, щодо відчуження ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нежитлового приміщення літ.«Б-2», гаражу № НОМЕР_1 , площею 20, 9 кв. м., розташованого на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним із застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвалою суду від 5 травня 2020 року цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі: Харківська міська рада про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на гараж № НОМЕР_1 , визнання недійсним договору купівлі-продажу, звільнення земельної ділянки, приведення її у попередній придатний для подальшого використання стан прийнято до провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєвої Е. Є., ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

20.05.2020 від Державного реєстратора відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової І. Ю. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

25.05.2020 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. Згідно якого відповідач ОСОБА_1 вказав, що вважає, позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив наступне, що як вбачається із Довідки гаражно-будівельного товариства «Нізмений» ОСОБА_2 , починаючи з 2019 року є членом ГБТ «Нізмений», який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Гаражний бокс знаходиться на першому поверсі та розміщено згідно земельного висновку в межах земельної ділянки ГБТ «Нізмений», що підтверджується відповіддю ФОП ОСОБА_5 з якої чітко вбачається: «при дослідженні шляхом накладення та порівняння контурів місцевості отриманих в результаті проведення кадастрової зйомки земельної ділянки, за адресою АДРЕСА_1 , на якій розташовано ГБТ «Нізмений» та нежитлових приміщень літ. «Б-1» (двоповерхові гаражі № НОМЕР_4 , 2, 3, 4, 5, 6), розташування яких зазначено в «Схемі розташування гаражів» доданій до адвокатського запиту від 25 грудня 2017 року, та на які було показано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з Актом визначення меж та площі земельної ділянки складеного 26.10.2009 року, замовником якого є ГБТ «Нізмений» прийшов до висновку, що нежитлові приміщення літ. «Б-1» (двоповерхові гаражі № 1,2, 3,4, 5, 6 зазначені в «Схемі розташування гаражів»), в межах своїх зовнішніх стін, розташовані в межах границь земельної ділянки ГБТ «Нізмений», розташованого за адресою АДРЕСА_1 , які визначені в Акті визначення меж та площі земельної ділянки складеного 26.10.2009 року. Відповідно до позовної заяви позивач стверджує, що інтереси держави залишаються не захищеними, але таке твердження не відповідає дійсності оскільки: відповідно до цього майна розпочата процедура оформлення земельної ділянки згідно діючого законодавства (топо - геодезична зйомка самовільно побудованих гаражних боксів, яку було нанесено на топографічні плани службою містобудівного кадастру у місті Харкові «Департаменту містобудування та Архітектури Харківської міської ради», зареєстрованої за номером № 273/19 від 05.08.2019 року). Розміщення гаражних боксів частково на території земельної ділянки, виділеної для обслуговування КЗ «Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 145 Харківської міської ради» (далі - КЗ «ХЗОШ № 145») не відповідає дійсності, оскільки: акт визначення меж та площі земельної ділянки ГБТ «Нізмений» був сформований КП «Міськпроект» ГУ Містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради від 26.10.2009 року за номером № 252, натомість межі території КЗ «ХЗОШ № 145» були визначені у 2011 році. Ані межі земельної ділянки ГБТ «Нізмений», ані межі земельної ділянки КЗ «ХЗОШ № 145» не були затверджені у Департаменті земельних відносин; директор КЗ «ХЗОШ № 145» ОСОБА_8 погоджувала розташування гаражів біля навчального закладу членам ГБТ «Нізмений» про що свідчить лист від 27.06.2006 року; акт встановлення та погодження меж земельної ділянки КЗ «ХЗОШ № 145» від 11.08.2011р. № 119/7 та ситуаційна схема топографічний план, план меж фактичного користування земельною ділянкою виконаний ТОВ «Лік-проект» від 06.09.2017р. № 25 не є вірогідними та належними. Тобто посилання позивача на технічну документацію, яку зробила ТОВ «Лік-проект» на замовлення працівників прокуратури не відповідає дійсності, оскільки було проігноровано відсутність офіційного реєстрування кадастрових номерів земельних ділянок гаражного кооперативу та КЗ «ХЗОШ № 145» станом на 2009 рік, що додатково підтверджено фахівцем ФО-П ОСОБА_5 , який мав право розробляти цю технічну документацію, тому є безпідставним посилання позивача на кримінальне провадження № 0003494 за яким було винесено вирок від 26 жовтня 2018 року по справі № 546/122/18 в якому відсутні факти будівництва гаражного боксу № НОМЕР_1 на території виділеної для обслуговування школи. Також, відповідно до відповіді голові ГБТ «Нізмений» ОСОБА_4 від 12.06.2019 року за номером 1425/116-17, інформація у відділі ГУ Держгеокадастру у Харківській області на право власності або користування (оренди) на земельну ділянку, що знаходиться під КЗ «ХЗОШ № 145» відсутня і тому межі земельної ділянки КЗ «ХЗОШ № 145» не зачеплені. Крім того, на замовлення ГБТ «Нізмений», сертифікованим інженером - геодезистом ОСОБА_9 , була виконана топо - геодезична зйомка самовільно побудованих гаражів, яку було нанесено на топографічні плани службою містобудівного кадастру у місті Харкові «Департаменту містобудування та Архітектури Харківської міської ради», зареєстрованої за номером № 273/19 від 05.08.2019 року в якій чітко підтверджується, що гаражний бокс № З знаходиться в межах визначених раніше та відноситься до єдиного комплексу нерухомого майна гаражного товариства.

А також позивачем надана фото ілюстрація на якій вказані бокси, яка не відповідає гаражному боксу в матеріалах позовної вимоги. В свою чергу, доказів, які підтверджують право власності на земельну ділянку на якій розташована КЗ «ХЗОШ № 145», або користування спірною земельною ділянкою, які були б оформленні у відповідності до чинного законодавства, в підтвердження обґрунтування позовних вимог позивачем суду не надано.

В заявлених позовних вимогах є твердження, що відсутня довідка про присвоєння об`єктам нерухомого майна адреси: під час забудови гаражних боксів було отримано інформацію, що ГБТ «Нізмений», розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що додатково підтверджується рішенням Харківської міської ради № 474 від 27.03.2002 року. З метою проведення державної реєстрації речових прав на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 20.9 кв.м.. розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 надала усі необхідні документи, які передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 р. «про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Постанова) державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Під час проведення реєстрації був наданий технічний паспорт та довідка, що об`єкт нерухомого майна знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , гаражний бокс № НОМЕР_1 , тобто, чітко вказана адреса нерухомого майна, а отже, підстав для відмови у проведенні державної реєстрації у реєстратора не було.

Щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності на гараж № НОМЕР_1 шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вважаю безпідставним оскільки під час такого договору мною були виконані усі вимог щодо належного оформлення відповідно до Закону України Про нотаріат .

Також представник відповідача вказав, що позовні вимоги про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволенню не підлягають, оскільки територія школи та територія гаражів не зачіпають одна одну. Позивач не врахував, що для вирішення питання про знесення самочинного будівництва за позовом органу державної влади або органу місцевого самоврядування необхідно відповідно до вимог ч. 7 ст. 376 ЦК України встановити, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкта та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Але до теперішнього часу жодних приписів від відповідних органів (ДАБК тощо) на усунення недоліків надано не було, а також відмови особи зробити певні дії пов`язаних з урегулюванням спірних питань позивачем не надано, про що також вказано у Постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 2040/7234/18. Також предстанвик відповдіача не погодився з твердженнями позивача про відсутність висновків компетентних органів, які б підтверджували додержання відповідачем № 1 при будівництві архітектурних, екологічних санітарних, протипожежних та інших норм, на замовлення відповідача № 2 кваліфікованими співробітниками ТОВ «ПРОПРОЕКТ», які мають ліцензію щодо виконання таких робіт, було виконано технічний висновок щодо можливості використання гаражного боксу № НОМЕР_1 за призначенням та відповідності вище вказаним нормам.

Гараж є нежитловим приміщенням в нежитловій будівлі літ.Б-2 надати в оренду або у власність земельну ділянку для обслуговування вбудованого чи прибудованого приміщення в нежитловій будівлі неможливо, оскільки не можливо створити об`єкт земельних відносин -земельну ділянку, не порушуючи єдиний комплекс нерухомого майна-виділити приміщення будинку як окрему будівлю та надати йому окрему адресу, яка необхідна для визначення місця розташування земельної ділянки як складова поняття «земельна ділянка». Тому звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 20,9 кв.м., прививши її у попередній стан для подальшого використання шляхом знесення самовільно збудованого об`єкту нерухомості-гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого на першому поверсі двоповерхової будівлі по АДРЕСА_1 не є можливим в зв`язку з тим, що порушуючи единий комплекс нерухомого майна ГБТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме будівлю літ Б-2 в яку також входять гаражні бокси 1,2,4,5,6 та інші бокси гаражного товариства, може привести к пошкодженню майна інших власників. Таким чином відповідач вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані. Доводи і докази, які надані позивачем по справі є не повними та такими, що не підтверджують заявлені позовні вимоги.

26.05.2020 р. від Управління освіти адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради в особі начальника Логачової С.І. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

27.05.2020 р. від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Крім того у вказаній заяві, відповідач підтримала заперечення відповідача ОСОБА_1

27.05.2020 від ОСОБА_2 надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву. Згідно яким, відповідач ОСОБА_2 вказала, що докази, які викладені у відзиві повністю підтримує, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Як вбачається із квитанції до прибуткового касового ордеру № 207 гаражно-будівельного товариства «Нізмений» (далі - ГБТ «Нізмений») ОСОБА_2 , починаючи з 2017 року є членом ГБТ «Нізмений», який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . З моменту набуття прав власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 було подано заяву від 09.08.2017 до Східної об`єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з проханням поставити її на облік зі сплати земельного податку за земельну ділянку під нежитлове приміщення, який в подальшому був сплачений за наданими реквізитами. В подальшому для належного оформлення спірної земельної ділянки на її замовлення та інших членів ГБТ «Нізмений», сертифікованим інженером - геодезистом ОСОБА_9 , була виконана топо - геодезична зйомка самовільно побудованих гаражів, яку було нанесено на топографічні плани службою містобудівного кадастру у місті Харкові «Департаменту містобудування та Архітектури Харківської міської ради», зареєстрованої за номером № 273/19 від 05.08.2019 року, в якій чітко підтверджується, що гаражний бокс № З знаходиться в межах визначених раніше та відноситься до єдиного комплексу нерухомого майна гаражного товариства. Також нею надано заяву до Інспекції ДАБК Департаменту територіального контролю ХМР щодо оформлення належним чином гаражного боксу № НОМЕР_1 на яку було отримано відповідь від 18.05.20020 № 947/0/250-20 про тимчасову неможливість проведення перевірки в зв`язку з реорганізацією відомства. Вище вказані обставини свідчать про вчинення відповідачами дій для отримання дозвільної документації на гаражний бокс № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .Звертаючись до суду з позовом про знесення об`єкта самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє з метою захисту не своїх приватних прав та інтересів, а прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав, а також з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил. Правова позиція аналогічного змісту наведена у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 826/12543/16, від 19 вересня 2019 року у справі №814/2724/15, від 09 грудня 2019 року у справі № 826/22842/15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 826/12543/16. За таких обставин, вважає позовні вимоги не обґрунтованими, доводи і докази, які надані позивачем по справі є не повними та такими, що не підтверджують заявлені позовні вимоги.

29.05.2020 від представника Харківської міської ради надійшли письмові пояснення та заява про розгляд справи за їх відсутності. Згідно поясненням, Харківська міська рада в повному обсязі підтримує позовні вимоги Харківської місцевої прокуратури № 3, оскільки доводи викладені в позовній заяві вважає обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. Реєстрація права власності на об`єкт містобудування є одним з етапів будівництва об`єктів містобудування, контроль за дотриманням якого у такому випадку діючим законодавством покладено на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та її територіальні органи, органи місцевого самоврядування, які здійснюють делеговані повноваження. Крім того, прийняття об`єктів до експлуатації передує реєстрації речових прав на нього. Реєстрація речових прав є останнім етапом будівництва. Відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на нежитлове приміщення: літ. «Б-2», гараж № з загальною площею 20,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі інформаційної довідки № 04/06-17, виданої 14.06.2017 ТОВ «Харківське обласне підприємство містобудування, архітектури та землевпорядкування» зареєстровано державним реєстратором Чугуївської міської ради Харківської області ОСОБА_3 за громадянкою ОСОБА_2 . Проте, положення ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 41 Порядок № 1127 не містять такого правовстановлюючого документа як інформаційна довідка на підставі якого здійснювалась би державна реєстрація права власності. З огляду на вищевикладене, державна реєстрація права власності на нежитлове приміщення: літ. «Б-2», гараж № 3 загальною площею 20,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за громадянкою ОСОБА_2 здійснена всупереч вимогам законодавства. Інформація щодо направлення відповідного повідомлення (декларації) ОСОБА_2 до органів Державного архітектурно-будівельного контролю в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутня. Окрім цього, за інформацією Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради у ході моніторингу Немишлянського району м. Харкова встановлено факт виконання будівельно-монтажних робіт з будівництва гаражних боксів по АДРЕСА_2 . Викладені факти свідчать, що нежитлове приміщення: літ. «Б-2», гараж № 3 загальною площею 20,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 побудоване за відсутності дозвільних документів, висновків компетентних органів, які підтверджували додержання ОСОБА_2 при будівництві архітектурних, будівельних, екологічних, санітарних, протипожежних та інших норм, що ставить під загрозу надійність та безпечність експлуатації такої будівлі. З огляду на таке, вищевказаний об`єкт нерухомого майна (гараж № НОМЕР_1 ) в розумінні ст. 376 ЦК України є об`єктом самочинного будівництва, право власності на який зареєстрована в супереч вимогам чинного законодавства України. Єдиною підставою набуття права власності чи права користування земельними ділянками комунальної власності в м. Харкові для громадян та юридичних осіб є відповідне рішення Харківської міської ради. Будь-яких прав на земельну ділянку по АДРЕСА_1 не зареєстровано, рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або користування (оренду) не приймались, що свідчить про те, що вказана земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади м. Харкова. З огляду на вищезазначене, земельна ділянка по АДРЕСА_1 під нежитловою будівлею літ. «Б-2», гараж № НОМЕР_1 є самовільно зайнятою. Для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно- правових відносин, потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація. Доки ці умови не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна) - (частина 3 ст. 331 ЦК України). Отже, самочинне будівництво не можна віднести до об`єктів цивільних прав, і норми щодо захисту цих цивільних прав на об`єкти самочинного будівництва не розповсюджуються. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 16.05.2018 по справі № 522/5487/17. Харківська міська рада вважає, що державний реєстратор Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанова І.Ю. нівелюючи вимоги законодавства здійснила державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення літ. «Б-2», гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 20,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого ОСОБА_2 незаконно набула право власності на об`єкт самочинного будівництва розміщений на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади м. Харкова, що слід вважати самовільним зайняттям земельної ділянки та в подальшому неправомірно відчужила на користь ОСОБА_1 об`єкт самочинного будівництва (гараж № НОМЕР_1 . Такими діями державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової І.Ю., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порушено права та інтереси територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. Враховуючи наведене, ХМР, що позовна заява Харківської місцевої прокуратури № 3 до державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової І.Ю., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на гараж № НОМЕР_1 , визнання недійсним договору купівлі-продажу, звільнення земельної ділянки, приведення її у попередній придатний для подальшого використання стан є обґрунтованою та відповідно до вимог чинного законодавства підлягає задоволенню.

12.06.2020 від Харківської місцевої прокуратури №3, яка діє в інтересах держави в особі Харківська міська рада надійшов відповідь на відзив. Згідно якого, позивач вказує, що у відзиві відповідач посилається на те, що гаражний бокс № НОМЕР_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 розміщено в межах земельної ділянки ГБТ «Нізмений». Вказане твердження є безпідставним. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради № 474 від 27.03.2002 «Про дозвіл на розміщення гаражів по АДРЕСА_1 » ГБТ «Нізменний» дозволено розміщення самовільно збудованих НОМЕР_5 гаражних боксів та голові правління ОСОБА_4 для подальшого вводу в експлуатацію об`єкта необхідно було виконати креслення об`єкту, зйомку інженерних комунікацій, проекти відводу земельних ділянок, архітектурно-художнього оформлення об`єкту та благоустрою території погодити з міським управлінням містобудування та архітектури, що до теперішнього часу не зроблено, тим самим не виконано рішення Харківської міської ради. Крім того, п. 3 рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №474 від 27.03.2002 вказано: «Попередити ГБТ «Нізменний», що земельна ділянка для експлуатації об`єкту буде надана окремим рішенням після прийняття його до експлуатації, згідно проекту відводу. Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.10.2018, який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України. Згідно із затвердженим проектом на будівництво гаражних боксів ГБТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », передбачено будівництво лише одноповерхових гаражів, що підтверджується проектною документацією гаражного кооперативу. ОСОБА_2 не було надано доказів, які б вказували на відведення належним чином земельної ділянки для будівництва гаражу № НОМЕР_1 , загальною площею 20,9 кв.м., право власності на який було зареєстровано згідно оскаржуваного рішення. Відомості про реєстрацію речових прав на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в Державному реєстрі відсутні, що підтверджується відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. На земельну ділянку по АДРЕСА_1 будь-яких прав не зареєстровано, рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або користування (оренду) не приймались, вказане свідчить про те, що зазначена земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади м. Харкова. Будівництво гаражів на землях комунальної форми власності за відсутності рішень про надання дозволу на такі дії є грубим порушення вимог ст.ст.125,126 Земельного кодексу України. Будівництво гаражів на території, виділеній для обслуговування школи, розпочалось навесні 2017 року. Разом з цим, відповідачем до суду не було надано доказів, які б вказували на відведення належним чином земельної ділянки для будівництва гаражу № НОМЕР_1 , загальною площею 20,9 кв.м., право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_2 , а також на його побудову у період до 05.08.1992р. Посилання, що в 2006 році директор КЗ «ХЗОШ №145» ОСОБА_8 дозволила розташування гаражів біля навчального закладу членам ГБТ «Нізмений» не тягне за собою правових наслідків, оскільки земельна ділянка комунальної форми власності належала територіальній громаді м. Харкова та, відповідно, тільки орган місцевого самоврядування мав право нею розпоряджатися. Таким чином, розміщення спірних гаражів частково на прилеглій території КЗ «Харківська загальноосвітня 1-3 ступенів школа №145 Харківської міської ради» доведено як проведеною геодезичною зйомкою, листами адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, так і матеріалами кримінального провадження та обвинувальним вироком, який набрав законної сили. Разом з цим, відповідач посилається на те, що ОСОБА_2 були надані всі необхідні документи для проведення державної реєстрації права власності на гараж № НОМЕР_1 . Вказане твердження є безпідставним. Відповідачем під час проведення реєстрації кадастровий номер спірної земельної ділянки надано не було. Таким чином, документа, надані ОСОБА_2 державному реєстратору Чугуївської міської ради не відповідали вимогам законодавства, а отже, не підлягало реєстрації право приватної власності на нерухоме майно та відповідні зміни щодо реєстрації об`єкту нерухомого майна. Посилання відповідача на те, що під час проведення державної реєстрації було надано довідку про те, що об`єкт нерухомості знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є незаконним, оскільки документом, який би підтверджував присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси, може бути рішення виконкому Харківської міської ради. Внаслідок прийняття оспорюваного рішення державного реєстратора Долганіна К.В. незаконно набула право власності на зазначений об`єкт самочинного будівництва. Таким чином, відповідачем незаконно розпочато будівництво гаражу та на цей час небезпечна його експлуатація.

03.07.2020 в судовому засіданні було залучено в якості третьої особи яка не заявляє вимог самостійного характеру ГБТ «Нізмений».

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 10 серпня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор Таманов Є.О., позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомив. Від представника Харківської міської ради були надані до суду письмові пояснення, в яких він просив позов Харківської місцевої прокуратури №3 задовольнити у повному обсязі та розглядати справу за відсутності представника Харківської міської ради.

Відповідач - Державний реєстратор відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанова І.Ю. в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову (відзиву) не надала, надала заяву про розгляд справи за її відсутності просила рішення ухвалити згідно діючого законодавства.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлений своєчасно та належним чином, надала доповнення до відзиву, якими підтримала заперечення відповідача ОСОБА_1 , просила розглядати справу за її відсутності в позові відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в особі адвоката Мельник Р.В. заперечував проти позовних вимог, підтримав заперечення (відзив) на позовну заяву, надав відповідні пояснення та просив в позові відмовити в повному обсязі.

Управління освіти адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради в особі начальника Логачової С.І. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Представник ГБТ «Нізменний»в особі адвоката Мельник Р.В. заперечував проти позовних вимог, надав відповідні пояснення та просив в позові відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

У судовому засіданні встановлено, що державним реєстратором відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області Рєзановою І.Ю. 21.06.2017 прийнято рішення про державну реєстрацію № 35790164 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення літ. «Б-2» гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 20.9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності є: відомість про технічний стан нерухомого майна, серія та номер: 0/06-17, виданий 14.06.2017 року, видавник: ТОВ «Актуаль».

Реєстрація вказаного новозбудованого об`єкту нерухомого майна проведена державним реєстратором на підставі п. 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 42 Порядку, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що державний реєстратор прийняв оспорюване рішення всупереч вимог п. 42 Порядку, оскільки дія цього пункту розповсюджується лише на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них. Гаражі не є такими будівлями.

Окрім цього, для проведення державної реєстрації в порядку п. 42 Порядку крім технічного паспорта необхідно надати документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної рад відносить, зокрема, прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами (пункт 41 частини першої статті 26 та пункт 26 частини першої статті 43).

Згідно статті 37 цього Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою, а саме: підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту, а також підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом. Тобто питання щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, в тому числі щодо присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна на місцевому рівні, місцевими радами, законодавцем розглядаються в рамках повноважень місцевих рад щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою.

Рішенням Харківської міської ради №325/11 від 06.07.2011 затверджено Порядок присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території міста Харкова.

Порядок про присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території міста Харкова (далі - Порядок) визначає на території Харкова єдині правила присвоєння адрес земельним ділянкам і нерозривно зв`язаним з ними будівлям і спорудам, встановлює єдині правила визначення адрес, їх склад і структуру.

Дія Порядку поширюється на всі види адресної інформації (адреси) щодо об`єктів нерухомості всіх форм власності в місті Харкові. Кожному об`єкту нерухомості присвоюється унікальна адреса на території міста Харкова.

Відповідно до п. 1.4 Порядку (в редакції, що діяла на час прийняття оспорюваного рішення), адреса об`єкту нерухомості після проведення процедури присвоєння або зміни повинна бути зареєстрована у Єдиному адресному реєстрі міста Харкова.

Адреси присвоюються за заявами юридичних та фізичних осіб - власників об`єктів нерухомості (далі - заявники), відповідних органів місцевого самоврядування, а також органів державної виконавчої влади щодо об`єктів нерухомості державної власності. Присвоєння, зміна, анулювання адрес здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради, крім адрес земельних ділянок. Проект рішення про присвоєння, зміну або анулювання адрес об`єктів нерухомості готує та виносить на розгляд виконавчого комітету Харківської міської ради управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради (далі - управління містобудування та архітектури) відповідно до Регламенту виконавчих органів Харківської міської ради.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача, що належним документом, який би підтверджував присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси, може бути рішення виконкому Харківської міської ради або довідка (витяг) з Єдиного адресного реєстру міста Харкова, а не відомість про технічний стан нерухомого майна ТОВ «Актуаль».

Зазначений висновок відповідає правовий позиції, викладений Верховним Судом України в постанові від 20.04.2016 по справі №826/18270/15.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Приймаючи рішення про державну реєстрацію, державний реєстратор повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані, рішення повинно бути обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Разом з тим, як вказує позивач та вбачається зі змісту наданих матеріалів, документи, надані ОСОБА_2 державному реєстратору Чугуївської міської ради Харківської області Рєзановій І.Ю., не відповідали вимогам законодавства, у зв`язку з чим не підлягало державній реєстрації право власності на вищезазначене нерухоме майно. За таких обставин суд погоджується з доводами позивача, що діями державного реєстратора порушено інтереси громади міста Харкова, представником якої є Харківська міська рада, оскільки прийнятим рішенням державний реєстратор фактично легалізувала самочинне будівництво на території міста Харкова, яке проведено на земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності.

Крім того, суд вважає, що порушено інтереси держави в особі Харківської міської ради щодо реалізації прав законного власника та розпорядника спірної земельної ділянки, отримання від неї корисних властивостей тощо, адже рішення Харківської міської ради про надання відповідної земельної ділянки у власність або в користування не приймалось, а отже ця земельна ділянка перебуває у власності громади міста Харкова.

Згідно зі ст. ст. 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля та її надра є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого право власності здійснюють органи державної влади і місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України і Законами України.

Відповідно до ст. 142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, у тому числі, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності».

Стаття 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що Замовник має право виконувати будівельні роботи (реконструкцію) після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності.

Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 №461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Інформація щодо направлення відповідного повідомлення (декларації) ОСОБА_2 до органів Державної архітектурно-будівельної інспекції України відсутня на офіційному сайті цього центрального органу влади (http://www.dabi.gov.ua/) в розділі «реєстр дозвільних документів».

Згідно відповіді Департаменту територіального контролю Харківської міської ради № 19626/0/226-19 від 19.12.2019 року щодо надання інформації стосовно нежитлового приміщення (гараж № НОМЕР_1 , площею 20,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що до Департаменту не надходило заяв щодо збереження самочинно побудованого об`єкта, інформація щодо оформлення будь-яких документів на об`єкт за вказаною адресою відсутня (а.с. 27-28).

Крім того встановлено, що двоповерхові індивідуальні гаражі, частково побудовані на території, яка відноситься до земель КЗ «Харківська загальноосвітня 1-3 ступенів школа №145 Харківської міської ради» (далі - КЗ «ХЗОШ №145»).(а.с.29)

Так, статтею 63 Закону України «Про освіту» передбачено, що матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Отже, об`єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти, а тому передача будь-якого майна шкільних навчальних закладів у користування для проведення господарської діяльності, не пов`язаної з наданням освітніх послуг, прямо заборонена законом.

Таким чином, будівництво двоповерхових гаражів на землях комунальної форми власності за відсутності рішень про надання дозволу на такі дії є грубим порушення вимог ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України.

Приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Верховний Суд зазначив, що належним відповідачем у наведеному спорі має бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивачка. Участь державного реєстратора, який вніс відомості щодо наявності речового права на спірне майно в іншої особи як співвідповідача в разі, якщо позивач вважає її винною у порушенні своїх прав, не змінює приватноправового характеру цього спору (Велика Палата Верховного Суду, справа № 824/1751/14-а).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Харківської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Харківської міської ради, у зв`язку з чим визнає незаконним та скасовує рішення державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової І.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35786795 від 21.06.2017 року, на підставі якого здійснено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 20.9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Стосовно вимог про взнання недійсним договору купівлі продажу, суд зазначає наступне.

На підставі договору купівлі - продажу від 22.01.2019 № 241 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. право власності на нежитлове приміщення літ. «Б-2» гараж № НОМЕР_1 , що розташований за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 ).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 377 ЦК України та ч. 6 ст. 120 ЗК України встановлені вимоги щодо обов`язковості зазначення в договорі, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів - державної власності, що підлягають продажу шляхом реалізації.

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема ст. 203 ЦК України, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 цього Кодексу якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 216 ЦК України передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За змістом ст. 216 ЦК України наслідком недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину. Разом з тим частиною третьою цієї статті передбачено, що загальні наслідки недійсності правочину застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2016 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (далі - Постанова Пленуму № 9) судам дані роз`яснення, зокрема, щодо розмежування видів недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 ЦК тощо).

Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Верховний суд неодноразово висловлювався щодо неправомірності відчуження об`єктів самочинного будівництва, навіть тих, щодо яких проведено державну реєстрацію прав. «Неіснуюче право щодо об`єкта нерухомості не породжує й прав власника щодо розпорядження майном, зокрема, продажу третім особам» - висновок Верховного суду, викладений у постанові від 10.05.2018 у справі № 910/15993/16.

Аналогічна позиція щодо недійсності правочинів по відчуженню самочинно збудованого майна викладена також у постанові Верховного суду від 04.04.2018 у справі № 683/114/17, від 07.11.2018 у справі № 654/4618/14-ц.

Пунктом 10 Постанови Пленуму № 9 судам роз`яснено, якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Речі поділяються на рухомі та нерухомі. До нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ст.ст. 179, 181 ЦК України).

За приписами ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно- правових відносин, потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація.

Доки ці умови не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна) - (частина 3 ст. 331 ЦК України).

Отже, самочинне будівництво не можна віднести до об`єктів цивільних прав, і норми щодо захисту цих цивільних прав на об`єкти самочинного будівництва не розповсюджуються.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 16.05.2018 по справі № 522/5487/17.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача.

Гараж № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , є самочинною будівлею, та придбаний в особи, яка не мала права його відчужувати.

Зміст правочину складають його істотні умови. Єдиною істотною умовою договору купівлі-продажу є умова предмету договору.

Умова щодо предмету договору купівлі-продажу нежитлового приміщення літ.«Б-2», гаражу № НОМЕР_1 , площею 20, 9 кв.м., розташованого на другому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , у спірних правовідносинах не додержана належним чином, оскільки не відповідає дійсності фактична приналежність предмету договору на праві власності ОСОБА_2 (продавцю) в момент укладання договору, а саме: передачі гаражного боксу № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (покупцю).

Окрім цього, ч. 5 ст. 203 ЦК України визначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Всупереч вказаному положенню, укладення вказаного правочину не могло бути спрямоване на реальне настання наслідків, оскільки він укладений на підставі недостовірних документів, усупереч вимогам чинного законодавства.

Таким чином, правочин, вчинений ОСОБА_2 на підставі документів, які містять недостовірні відомості, є недійсним тому договір купівлі - продажу від 22.01.2019, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А., реєстраційний номер №241, про відчуження ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 є недійсним та право власності на ім*я ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Позовні вимоги щодо зобов`язання ОСОБА_2 (податковий номер: НОМЕР_2 ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 20, 9 кв.м., привівши її у попередній стан для подальшого використання шляхом знесення самовільно збудованого об`єкту нерухомості - гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого по АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

За змістом частини першої та сьомої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Згідно з підпунктом 1 пункту "б" частини першої статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, а саме: надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, установлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

З системного аналізу наведеної норми у сукупності з положеннями статті 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вбачається, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється також органами місцевого самоврядування, їх виконавчими органами в порядку здійснення ними делегованих повноважень на виконання ними функцій у сфері державного архітектурно-будівельного контролю.

Однак, у справі, що розглядається, прокурор звернувся із позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради як органу, який здійснює державний контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Суд вважає, що позивач у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, уповноважений видати припис про усунення порушень, у тому числі шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта. Цей припис є обов`язковою передумовою, що надає можливість контролюючому органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у зв`язку з невиконанням такого припису. І з огляду на положення частини четвертої статті 5 КАС України позов контролюючого органу у межах реалізації ним повноважень зі здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Як свідчать матеріали справи не вабчається, що Харківської міською радою був виданий припис про усунення порушень, у тому числі шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи гаражний бокс № НОМЕР_1 , розташований по АДРЕСА_1 , розміщений на першому поверсі двохповерхової будівлі та стіни та дах спірного гаражного боксу стикаються з іншими гаражними боксами, власники або користувачи яких не залучені до участі у справі. В той час як рішення про знесення гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого по АДРЕСА_1 буде впливати на їх права та обовязки, оскільки буде зачипати їх право власності або користування.

Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 20, 9 кв.м., привівши її у попередній стан для подальшого використання шляхом знесення самовільно збудованого об`єкту нерухомості - гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого по АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 11, 13, 15, 43, 71, 76, 81, 141, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 120, 125, 126 ЗК України, ст.ст. 15, 16, 177, 182, 203, 215, 216, 331, 376, 377, 388, 655 ЦК України, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №3 Коваленко Н., в інтересах держави в особі: Харківської міської ради задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення № 35786795 державного реєстратора відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Рєзанової Ірини Юріївни від 21 червня 2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під реєстраційним номером 101 права власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на нежитлове приміщення літ. «Б-2» гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 20,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити речові права ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на нежитлове приміщення літ. «Б-2» гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 20,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним договір купівлі - продажу від 22.01.2019, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А., реєстраційний номер №241, про відчуження ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_3 ) нежитлового приміщення літ. «Б-2», гаражу № НОМЕР_1 , площею 20, 9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати запис №45151710 від 22.01.2019 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_3 ) на нежитлове приміщення літ. «Б-2», гаражу № НОМЕР_1 , площею 20, 9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Державного реєстратора відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової Ірини Юріївни, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Харківської місцевої прокуратури №3, в інтересах держави в особі: Харківської міської ради сплачений судовий збір у розмірі по 2802 (дві тисячі сто дві) гривні 70 коп. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

позивач заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3, адреса для листування: 61075, м. Харків, пр. Індустріальний 40, в інтересах держави в особі: Харківської міської ради, адреса для листування: 61003, м. Харків, м-н Конституції 7,

відповідач Державний реєстратор відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанова Ірина Юріївна, вул. Старонікольська, 35-А м. Чугуїв, Харківська область, 63503,

відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер: НОМЕР_2 , місце проживання (згідно позовної заяви) АДРЕСА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_4 ,

відповідач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , податковий номер: НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_5 ,

третя особа - Управління освіти адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, , юридична адреса знаходження вул. Танкопія 15/2, м. Харків.

третя особа - ГБТ «Нізмений», юридична адреса знаходження м. Харків, вул. Краснодарська, 171

Повний текст рішення складено 21.05.2021 року.

Головуючий суддя -