РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Леонова Вікторія Олександрівна про прийняття відмови від права на спадкування за законом, визнання права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про прийняття відмови від права на спадкування за законом, визнання права власності.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 01 лютого 2019 року вона подала заяву до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_3 . На момент подачі зазначеної заяви їй не було відомо, що у її брата є син ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_3 позивач у неї гроші та вона з ним домовилась про те, що у разі не повернення коштів квартира за адресою: АДРЕСА_1 переходить у її власність.

06 червня 2019 року отримала лист державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори від 28 травня 2019 року з нотаріальною відмовою щодо спадкування нею спадкового майна її померлого брата у зв`язку з існуванням сина ОСОБА_2 , який подав заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 відмовився від спадкування майна, що підтвердив нотаріально оформленою заявою від 03 червня 2019 року, яку він направив до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- прийняти відмову ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ;

- визнати за нею право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 червня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься клопотання, з якого вбачається, що останній визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність (а.с. 108).

Третя особа у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника нотаріальної контори (а.с. 105).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 17).

З позову вбачається, що ОСОБА_3 був рідним братом позивача.

01 лютого 2019 року ОСОБА_1 подала заяву до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_3 (а.с. 68).

01 лютого 2019 року була відкрита спадкова справа № 86-2019 на належне ОСОБА_3 майно (а.с. 67-89).

07 травня 2019 року до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява від 15 квітня 2019 року про прийняття спадщини від ОСОБА_2 (а.с. 69), який є сином померлого ОСОБА_3 (а.с. 78).

Державний нотаріус Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори листом від 28 травня 2019 року повідомила ОСОБА_1 про те, що остання не може спадкувати майно померлого ОСОБА_3 , оскільки є спадкоємець попередньої черги, а саме син спадкодавця, який прийняв спадщину у визначені законом строки (а.с. 84).

20 червня 2019 року до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_2 від 03 червня 2019 року, в якій останній відмовляється від спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 70).

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким прийняти відмову ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування» відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

Встановлено, що відмова від прийняття спадщини допускається лише протягом строку для прийняття спадщини.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вбачається, що визначений законом строк на подання заяви про відмову від прийняття спадщини сплинув 23 квітня 2019 року.

Відповідач звернувся до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини 03 червня 2019 року, тобто після спливу визначеного законом строку для подання зазначеної заяви.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З позовом про прийняти відмови від права на спадкування за законом звернулась сестра померлого, а не особа, яка відмовляється від спадщини, а саме ОСОБА_2 .

Таким чином, у позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес з боку відповідача, оскільки саме заява відповідача не була прийнята нотаріусом.

За таких обставин, вимога про прийняття відмови ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 за рішенням суду не ґрунтується на законі.

У такому випадку не підлягає задоволенню й вимога позивача про визнання за нею права власності на квартиру, оскільки така вимога є похідною від первинної вимоги. Крім того, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що особа, яка прийняла спадщину та не подала у строк відмову від неї, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 15, 1220, 1270, 1273 ЦК України, п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування», статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 256-259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), третя особа державний нотаріус Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Леонова Вікторія Олександрівна (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 11) про прийняття відмови від права на спадкування за законом, визнання права власності.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 08 лютого 2021 року.

Суддя: