Провадження 6/522/968/21
УХВАЛА

22 листопада 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондаря В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (в порядку ст. 432 ЦПК України) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Приморським районним судом м. Одеси 28.12.2020 року у справі №522/17422/17 на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 03.12.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики грошей від 18.10.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р. № 4444, із змінами відповідно до договору про внесення змін № 1 від 19.03.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р. № 1772, суму основного боргу у розмірі 2092800 (два мільйони дев`яносто дві тисячі вісімсот) гривень, 00 копійок та 100 % річних від простроченої суми основного боргу відповідно до п. 9 договору 2092800 (два мільйони дев`яносто дві тисячі вісімсот) гривень, 00 копійок.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 14.09.2017 року ОСОБА_2 задовольнив свою вимогу за основним зобов`язанням (договором позики грошей від 18.10.2013 р.) за рахунок предмета іпотеки: за рахунок будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адреси, а значить основне зобов`язанням за договором позики з часу набуття права власності на іпотечне майно є припиненим.

В судовому засіданні 22.11.2021 року заявник ОСОБА_1 свою заяву підтримала, просила задовольнити. Представник стягувача ОСОБА_2 заяву не визнав, просив відмовити у її задоволенні, зазначаючи, що зобов`язання не припинене.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви та заслухавши сторони, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що за договором позики грошей від 18.10.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р. № 4444, із змінами до цього договору відповідно до укладеного між сторонами договору про внесення змін № 1 від 19.03.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р. № 1772, ОСОБА_2 (Позикодавець) передав, а ОСОБА_1 (Позичальник) прийняла у власність грошові кошти в розмірі 1069950,00 грн., що в еквіваленті, за домовленістю сторін, становить 101900,00 дол. США, та зобов`язалася повернути ОСОБА_2 в строк та на умова, передбачених цим договором, позику в вищезазначеному розмірі.

Зобов`язання ОСОБА_1 по вказаному договору позики забезпечені відповідно до Іпотечного договору від 19.03.2014 року який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р.№1774 іпотекою житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,0374 га. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :33:008:0096.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року задоволено позов ОСОБА_2 та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики грошей від 18.10.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р. № 4444, із змінами відповідно до договору про внесення змін № 1 від 19.03.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р. № 1772, у загальному розмірі 36532215 (тридцять шість мільйонів п`ятсот тридцять дві тисячі двісті п`ятнадцять) грн. 00 коп., а також 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернулась до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року.

Постановою від 03.12.2020 року Одеський апеляційний суд скасував рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року та частково задовольнив позовні вимоги, а саме: стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики грошей від 18.10.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р. № 4444, із змінами відповідно до договору про внесення змін № 1 від 19.03.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р. № 1772, суму основного боргу у розмірі 2092800 (два мільйони дев`яносто дві тисячі вісімсот) гривень, 00 копійок та 100 % річних від простроченої суми основного боргу відповідно до п. 9 договору 2092800 (два мільйони дев`яносто дві тисячі вісімсот) гривень, 00 копійок. В решті позовних вимог було відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення 28.12.2020 р. Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист № 522/17422/17.

29.10.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим А.О. було відкрито виконавче провадження № 67317888.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, відповідно до правової позиції, визначеної 25 вересня 2015 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було сформовано узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, та направлено відповідні рекомендації Головам апеляційних судів областей, міст Києва і Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, зазначено, що суд, при розгляді подібних питань, має враховувати як положення Закону України «Про виконавче провадження», так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання.

На переконання суду, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на матеріально-правові та процесуально-правові.

Щодо процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, то порядок видачі виконавчого листа чітко регламентований. Цей документ видається за заявою осіб, на користь яких було ухвалено судове рішення, або їхніх представників після набрання судовим рішенням законної сили, а у справах, за якими рішення підлягає негайному виконанню, - у день ухвалення судового рішення.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

Відповідно до матеріальних підстав, обов`язок боржника може припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

ОСОБА_1 посилається на те, що в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки 14 вересня 2017 року реєстратором Іскровим О.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію №37109132 від 15.09.2017 року за ОСОБА_2 права власності на Предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0374 га. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :33:008:0096.

Отже, заявник вважає, що після проведення реєстрації за Відповідачем права власності на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 19 березня 2014 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за р.№1774 між сторонами відбулося позасудове врегулювання, а значить основне зобов`язанням за договором позики з часу набуття права власності на іпотечне майно є припиненим.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що встановлення фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків щодо позасудового врегулювання спору між сторонами в 2017 році, не може бути здійснено в рамках розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, обраний ОСОБА_1 спосіб захисту своїх прав та інтересів є не ефективним, тобто таким, що не відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

За таких обставин, суд доходить висновку про необгрунтованість заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже заява має бути залишена без задоволення.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (в порядку ст. 432 ЦПК України) залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складено 24.11.2021 року.

Суддя В.Я.Бондар