Справа № 461/2636/21
Провадження № 4-с/461/26/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

голосуючого судді Мисько Х.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Волошин Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, в якій просить:

- визнати неправомірними дії Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо винесення повідомлення від 16.03.2021 року про повернення виконавчого листа, виданого 07.12.2020 року у справі №461/46460/20 стягувачу без прийняття до виконання та скасувати дане повідомлення;

- зобов`язати Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) повторно розглянути заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 07.12.2020 року у справі №461/46460/20 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1 зазначає, що 07.12.2020 року Галицьким районним судом м.Львова видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 судового збору у розмірі 840,80 грн. В подальшому, ОСОБА_1 скеровано на адресу Галицького ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі даного виконавчого листа. Однак, 16.03.2021 року старшим державним виконавцем Лесько Н.М. підписане повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», яке згідно відбитку штемпеля відділу поштового зв`язку Укрпошта відправлено 24.03.2021 року та отримано 26.03.2021 року. Свою відмову державний виконавець мотивує тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: відсутня дата народження боржника, що технічно унеможливлює відкриття виконавчого провадження та вжиття законом передбачених заходів. ОСОБА_1 вважає вказане повідомлення незаконним, оскільки відсутність у виконавчому документі певних даних про особу боржника не позбавляє можливості виконавця отримати таку самостійно. Також, звертає увагу суду на те, що у виконавчому листі зазначено ідентифікаційний код боржника, що дозволяє ідентифікувати особу. Відтак, просить скаргу задоволити.

Скаржник ОСОБА_5 скерувала на адресу суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд скарги буз її участі. Крім того, вказала, що скаргу підтримує в повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування такої, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.55, ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 пред`явила до примусового виконання Галицькому відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) виконавчий лист, виданий Галицьким районним судом м.Львова 07.12.2020 року, по справі №461/46460/20, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

26.03.2021 року, на адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Лесько Н.М. від 16.03.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із тим, що у виконавчому листі не вказано дати народження боржника.

Як вбачається із оскаржуваного повідомлення, борг боржником не погашено, рішення Галицького районного суду м.Львова у справі №461/46460/20 не виконане.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого, збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі дату народження боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 26 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до п. 3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Отже, законодавець наділяє державного виконавця правом під час здійснення виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача з`ясовувати інформацію, необхідну для проведення виконавчих дій.

Таким чином, суд вважає, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника, зокрема його дати народження, не є безумовною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання.

Положеннями ч.ч.2, 3 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, дії Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо винесення 16.03.2021 року повідомлення про повернення виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м.Львова 07.12.2020 року по справі №461/46460/20 стягувачу без прийняття до виконання є неправомірними, а тому, скарга підлягає задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця по винесенню повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 16.03.2021 року є неправомірними, а відтак, повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 16.03.2021 року слід скасувати, зобов`язавши Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вчинити дії щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м.Львова 07.12.2020 року по справі №461/46460/20 відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати дії старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Лесько Н.М. щодо винесення повідомлення від 16.03.2021 року про повернення виконавчого листа від 07.12.2020 року у справі №461/46460/20 стягувачу без прийняття до виконання неправомірними.

Повідомлення старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Лесько Н.М. від 16.03.2021 року про повернення виконавчого листа від 07.12.2020 року у справі №461/46460/20 стягувачу скасувати.

Зобов`язати Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) повторно розглянути заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 07.12.2020 року у справі №461/46460/20 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_4 судового збору у розмірі 840,80 грн.

Про виконання вказаної ухвали повідомити суд та заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Х.М. Мисько