Провадження №2/389/194/21
Рішення

іменем України

18 травня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Пахути Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Знам`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з майна,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Державної казначейської служби України, третя особа Знам`янський міськрайонний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з нерухомого майна, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів щодо реєстрації обтяження на підставі ст.ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем померлого першої черги. ОСОБА_1 11.09.2020 звернувся до Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу №169/2020. При здійсненні нотаріальних дій виявилось, що на все нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_3 , накладено арешт відділом ДВС Знам`янського міськрайонного управління юстиції.

Позивач у судове засідання не з`явився, але подав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, а судові витрати просив віднести на його рахунок.

Представник позивача в судове засідання не з`явився надав суду заяву , в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, а судові витрати просив віднести на його рахунок.

Відповідачка ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, а справу просила слухати за її відсутності.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Представник третьої особи Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) до суду не з`явився, надавши заяву, в якій вирішення питання щодо заявлених ОСОБА_1 позовних вимог залишив на розсуд суду та просив розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 є рідним батьком ОСОБА_1 (а.с.18).

З довідки Знам`янської районної державної нотаріальної контори №172/02-14 від 17.03.2021, вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , такяк він є спадкоємцем І черги (а.с.19).

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.21) свідчить про те, що 02.02.2009 за №8418182 реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі виконавчого листа №2-689 від 29.12.2002, який виданий Знам`янським міськрайонним судом, накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_3 , а також 12.11.2012 за №13232558 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 05.04.2004 ВДВС Знам`янського МРУЮ накладено арешт на невизначене майно, все майно ОСОБА_3 .

Відповідно до листа №5718 від 04.03.2021 (а.с.22), на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №13188611 по виконанню виконавчого листа №2-689, виданого 29.12.2002 Знам`янським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліментів на користь ОСОБА_2 . Виконавчий документ 30.11.2012 повернуто стягувану на підставі п.1 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, не виявлено виконавчого провадження, на підставі якого накладено обтяження за №13232558 від 12.11.2012.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини, відсутні, арешт може бути знятий лише за рішенням суду згідно з ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст.321 ЦК України.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З абзацу 1 частини 2 цієї статті вбачається, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що позивач є безспірним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , але з причин наявності арешту на майно спадкодавця не може реалізувати своє законне право на прийняття спадщини, те, що на примусовому виконанні в Знам`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) стосовно ОСОБА_3 не перебуває жодних відкритих виконавчих проваджень, суд приходить до висновку про те, що на даний час відсутні законні підстави для арешту майна останнього, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Позовні вимоги позивача до Державної казначейської служби України задоволенню не підлягають, оскільки вони безпідставні та необґрунтовані.

На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.76-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Знам`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з майна, задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за №8418182 від 02.02.2009 та запис за №13232558 від 12.11.2012.

В частині позовних вимог до Державної казначейської служби України відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва