Справа № 2-4271/07
УХВАЛА

"11" травня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Лисиченко С.М.,

за участю секретаря судового засідання Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу Кредитної спілки «Соколов» на постанову державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби Східного територіального управління юстиції (м. Харків) Романа В.В. про повернення виконавчого документу стягувачу, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга КС «Соколов» на бездіяльність державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби Східного територіального управління юстиції (м. Харків) Романа В.В., в якій стягувач, після її уточнення, просить скасувати постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Романа В.В. за виконавчим документом № 2-4271/07/09, виданим Київським районним судом м. Харкова про повернення виконавчого документа стягувачу, стягнути з Київського ВДВС СМУ МЮ (м. Харків) витрати на правничу допомогу в розмірі 3400,00 грн.

В обґрунтування скарги стягувач посилається на те, що державний виконавець не вжив передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та в повному обсязі не вчиняв виконачі дії.

На підставі викладеного, представник стягувача вважає, що державний виконавець дійшов помилково висновку про проведення повної перевірки щодо виявлення майна боржника та передчасно повернув виконавчий документ.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.01.2021 скаргу прийнято до судового розгляду.

22.01.2021 державним виконавцем Київського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків) Роман В.В. подано відзив на скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні скарги на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу № 61274573 від 26.03.2020 в повному обсязі з огляду на наступне. 24.02.2020 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на підставі дублікату виконавчого листа № 2-4271/07/09 від 06.09.2012, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Соколов» судового збору в розмірі 143,00 грн. 25.03.2020 винесено постанову про арешт майна боржника в межах суми звернення стягнення та повторно сформовані зазначені запити. Крім того, державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця проживання боржника, вказаною у виконавчому документі. Майна, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено, про що складено акт державного виконавця. 26.03.2020 державним виконавцем Романом В.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Також, відділ не погоджується з розміром витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає його завищеним з огляду на те, що предметом оскарження в справі є постанова про повернення без виконання виконавчого листа про стягнення грошової суми в розмірі 143,00 грн.

22.02.2021 представником стягувача ОСОБА_2 подано відповідь на відзив, в якій остання вважає скаргу повністю обґрунтованою та просить її задовольнити.

Представник стягувача у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Державний виконавець у судового засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд скарги без участі представника Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харків СМУ МЮ (м. Харків), просив врахувати пояснення та аргументи щодо вимог скаржника і мотиви їх відхилення, викладені у відзиві на скаргу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2007 по справі № 2-4271/07/09 стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Соколов»: 10000 грн.-кредиту; 1380 грн.- проценти; 113 грн.- судовий збір;30 грн.- витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи» (а.с.2).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2012 по справі № 2018/7595/2012 поновлено строк для пред`явлення виконавчого документа заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2007 по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Соколов» до ОСОБА_1 про стягнення суми (а.с.7).

17.02.2020 державним виконавцем Київського ВДВС СМУ МЮ (м. Харків) Виглазовою Н.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61274472 про примусове виконання дублікату виконавчого листа №2-4271/07/09, виданий 06.09.2012 Київським районним судом м.Харкова про пстягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Соколов» кредиту в сумі 10000 грн. та процентів в сумі 1380 грн., а всього - 11380 грн. (а.с.43).

17.02.2020 державним виконавцем Київського ВДВС СМУ МЮ (м. Харків) Виглазовою Н.С. винесено постанову у виконавчому провадженню № 61274472 про арешт майна боржника за виконавчим листом № 2-4271/07/09 (а.с.43, 44).

24.02.2020 державним виконавцем Київського ВДВС м. Харкова СМУ МЮ (м. Харків) Романом В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61274573 про примусове виконання дублікату виконавчого листа №2-4271/07/09, виданий 06.09.2012 Київським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Соколов» 143 грн. судового збору та витрат на ІТЗ розгляду справи(а.с.68,69).

25.03.2020 державним виконавцем Київського ВДВС м. Харкова СМУ МЮ (м. Харків) Романом В.В. винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 61274573 (а.с.70).

Постановою державного виконавця Київського ВДВС м. Харкова СМУ МЮ (м. Харків) Романом В.В. від 26.03.2020, в рамках виконавчого провадження № 61274573, повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Роз"яснено стягувачу, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 26.03.2023 (а.с.71).

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 10 Закону «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно - правовими актами.

Перелік прав та обов`язків державного виконавця визначений ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», частиною 1 якої передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження.

Пунктом 20 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п.2 ч 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова СМУ МЮ (м. Харків) Романом В.В. вжито вичерпний перелік виконавчий дій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Серед проведеної кількості виконавчих дій, державним виконавцем 25.03.2020 в автоматизованій системі виконавчого провадження сформовано запити до: Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсії; Державної податкової служби про реєстраційні номери облікових карток платників податків та/або джерела отримання доходів та про наявні рахунки; Міністерства внутрішніх справ про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно з даними, які містяться у відповідях № , від 26.03.2020 Пенсійного фонду України, даними Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової служби - інформації про останнє місце роботи, про отримання пенсії, про джерела отримання доходів, про наявні рахунки та про зареєстровані за боржником транспортні засоби не виявлено (а.с.72-76).

З урахуванням наведеного, оскільки інформації про останнє місце роботи, про отримання пенсії, про джерела отримання доходів, про наявні рахунки та про зареєстровані за боржником транспортні засоби не виявлено, державним виконавцем обґрунтовано було прийнято оскаржувану постанову відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому відсутні правові підстави для її скасування та визнання бездіяльності державного виконавця незаконною.

Крім того, будь-яких доказів про недотримання державним виконавцем зазначених норм права та які б у свою чергу свідчили про відсутність у державного виконавця правових підстав для постановлення оскаржуваної постанови, стягувачем суду не надано. Твердження стягувача спростовуються наданими матеріалами виконавчого провадження: запитами державного виконавця до: Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсії; Державної податкової служби про реєстраційні номери облікових карток платників податків та/або джерела отримання доходів та про наявні рахунки; Міністерства внутрішніх справ про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно з частиною 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Стягувач не позбавлений права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

На підставі викладено, суд вважає спірну постанову прийнятою відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, право заявника не було порушено та відмовляє в задоволенні скарги про скасування постанови державного виконавця Київського ВДВС СМУ МЮ (м. Харків) Романа В.В. від 26.03.2020 у виконавчому провадженні №61274573 про повернення дублікату виконавчого листа №2-4271/07/09, виданий 06.09.2012 Київським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС "Соколов" 143 грн. судового збору та витрат на ІТЗ розгляду справи.

Згідно зі ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Враховуючи викладене, відповідно до статті 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються на стягувача Кредитну спілку «Соколов».

Керуючись ст.259, 263-265, 268, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Кредитної спілки «Соколов» на постанову державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби Східного територіального управління юстиції (м. Харків) Романа В.В. про повернення виконавчого документу стягувачу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

Повний текст ухвали складено 17.05.2021.

Суддя С.М. Лисиченко