Справа № 645/1506/20
Провадження № 2/645/182/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Іващенко С.О.

секретар судового засідання Гурської С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона, ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу громадянина ОСОБА_4 та громадянки ОСОБА_3 , що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.04.2010 року, актовий запис № 1319 в Книзі реєстрації народжень 1985 року, виданим Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.

Відповідач у справі ОСОБА_2 є рідним братом позивачки, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 від шлюбу громадянина ОСОБА_4 та громадянки ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.03.1980 року, виданим компетентними на той час органами держави, уповноваженими на реєстрацію актів громадянського стану.

Шлюб між її батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано 25.02.1997 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 25.02.1997 року, реєстровий запис № 100, виданим Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова та Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 25.02.1997 року, реєстровий запис № 100, виданим Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис № 17933 від 04.12.2018 року та видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 04.12.2018 року.

Внаслідок смерті батька позивачки відкрилась спадщина, до складу якої входила двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 на праві приватної власності, інших осіб, які б мали якусь частку у праві власності на вказану квартиру не було.

Належність вказаної квартири батьку позивачки підтверджується Довідкою комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1052364 від 24.01.2019 року, зі змісту якої вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , підстава виникнення права власності довідка ЖБК «Простор» від 29.05.1992 року; угода про розірвання договору дарування від 06.03.1997 року, посвідченого 12-ю ХДНК, р№ 1-1158; рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.09.1999, справа № 2-39.

Права власності на квартиру АДРЕСА_1 батьку на час відкриття спадщини після його смерті підтверджується також Довідкою Виконавчого комітету Харківської міської ради від 29.05.1992 року про належність квартири ОСОБА_4 ; Довідкою ЖБК «Еліт-Простор» про належність квартири ОСОБА_4 ; Довідкою ЖБК «Еліт-Простор» реорганізацію ЖЕК-41; Довідкою Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради № 10-12669-2018 від 22.12.2018 року про зняття з реєстрації ОСОБА_4 у зв`язку зі смертю.

На час смерті батька позивачки та відкриття спадщини в квартира АДРЕСА_1 було зареєстровано місце проживання позивачки та її батька, відповідач був зареєстрований в іншому місці - АДРЕСА_2 .

Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_4 не залишив.

Позивачка, яка є спадкоємцем свого батька, у визначеному діючим законодавством порядку прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті батька, звернувшись із відповідною заявою про прийняття спадщини до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремлений підрозділ якої знаходиться за адресою: 61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 2), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55492500 від 16.03.2019 року, виданим Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, проживала на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла, так як постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Каліберда Т.М. від 29.01.2020 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскілки, на думку співробітників органів нотаріату, в матеріалах спадкової справи № 206/2019, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , документи, які підтверджують право власності гр. ОСОБА_4 на квартиру відсутні.

За таких обставин, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 березня 2020 року провадження по справі відкрито, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. В якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, до участі в справі долучено мати позивачки й відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 10.12.2020 підготовче провадження по справі закрито, призначено судовий розгляд.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі, просили розглянути справу за його відсутністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою повідомила, що не має майнових претензій на квартиру АДРЕСА_1 , не збирається брати участь в праві власності на це житло та не заперечує проти позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , оскільки спадкодавець за життя планував оформити квартиру саме на позивачку, але не встиг цього зробити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис № 17933 від 04.12.2018 року та видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 04.12.2018 року.

Після смерті ОСОБА_4 , 02.12.2018 року, Дванадцятою Харківською міською держаною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 206/2019, номер у спадковому реєстрі 63910072, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55492500 від 16.03.2019 року.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У відповідності до вимог ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261, 1265 ЦК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 за життя не розпорядився належним йому майном шляхом складання заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Позивачка ОСОБА_1 є донькою спадкодавця, таким чином спадкоємцем першої черги за законом, яка на день смерті ОСОБА_4 проживала з ним за однією адресою та прийняла спадщину, звернувшись 16.03.2019 року із відповідною заявою до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55492500 від 16.03.2019 року.

Факт, що позивач являється донькою померлого ОСОБА_4 підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.04.2010 року, актовий запис № 1319 в Книзі реєстрації народжень 1985 року, виданим Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції., копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Позивачка з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку зверталася до Четвертої харківської міської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову у видачі свідоцтва на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю належних документів, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2020 року.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини не подавали, що підтверджується поясненнями відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, наявними в матеріалах цивільної справи, та копіями відповідних документів про звернення до нотаріальної контори.

Судом під час розгляду справи по суті також встановлено, що належність квартири АДРЕСА_1 батьку позивачки підтверджується Довідкою комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1052364 від 24.01.2019 року, зі змісту якої вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , підстава виникнення права власності довідка ЖБК «Простор» від 29.05.1992 року; угода про розірвання договору дарування від 06.03.1997 року, посвідченого 12-ю ХДНК, р№ 1-1158; рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.09.1999, справа № 2-39.

Права власності на квартиру АДРЕСА_1 батьку на час відкриття спадщини після його смерті підтверджується також Довідкою Виконавчого комітету Харківської міської ради від 29.05.1992 року про належність квартири ОСОБА_4 ; Довідкою ЖБК «Еліт-Простор» про належність квартири ОСОБА_4 ; Довідкою ЖБК «Еліт-Простор» реорганізацію ЖЕК-41; Довідкою Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради № 10-12669-2018 від 22.12.2018 року про зняття з реєстрації ОСОБА_4 у зв`язку зі смертю.

На час смерті батька позивачки та відкриття спадщини в квартира АДРЕСА_1 було зареєстровано місце проживання позивачки та її батька, відповідач був зареєстрований в іншому місці - АДРЕСА_2 .

Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_4 .

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі і склад спадкового майна.

У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тому як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до статі 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінивши, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_4 , має законне право на майно в порядку спадкування.

На підставі наведеного та керуючись ст. 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.05.2021.

Суддя