Провадження № 2/686/1223/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2021

29 січня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.,

за участі секретаря Перун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Гвардійської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 1,29 га, в т.ч. для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель-0,25 га; для ведення особистого селянського господарства-0,29 га; для сінокосіння і випасання худоби-0,75 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 на території Гвардійської сільської ради після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 . За домогосподарством обліковується земельна ділянка площею 1,29 га, в т.ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель-0,25 га; для ведення особистого селянського господарства-0,29 га; для сінокосіння і випасання худоби-0,75 га, що підтверджується копією по господарської книги та копією технічного паспорту.

Нотаріусом відмовлено у оформлені спадкових прав, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок та реєстрація права власності за померлою, що стало причиною звернення до суду.

Сторони до суду не з`явились, подали заяви про розгляд справи за відсутності. Позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. У разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позов та продовжує судовий розгляд.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яка була матір`ю ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, про що свідчить інформація із Спадкового реєстру. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1 .

За даними по господарської книги житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 належав померлій ОСОБА_2 . Житловий будинок побудований в 1950 році. Загальна площа становить 51,1 кв.м., житлова 29,2 кв.м.; рік прибудови 1970; рік побудови хліва 1991 рік;рік побудови погріба 1950. За даним господарством рахувалась земельна ділянка площею 1,29 га в тому числі: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель-0,25 га; для ведення особистого селянського господарства-0,29 га; для сінокосіння і випасання худоби-0,75 га. Технічні характеристики будинку та господарських будівель підтверджені даними технічної інвентаризації.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень(ст..12 ЦПК).

Статтею 1216 ЦК Українипередбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно достатті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно достатті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК Українипередбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно достатті 1268 ЦК Українипередбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як передбачено ст. 328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на нову річ, яка виготовлена(створена)особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва(створення майна).(ст.331 ч.1, ч.2 ЦК).

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав. (Постанова КЦС ВП від 03.06.2020 року у справі №363/4852/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

Законом УРСР від 2 липня 1968 року «Про сільську Раду депутатів трудящихся УРСР» передбачено, що кожна сільська рада веде погосподарську книгу, в якій відповідним записом посвідчується право землекористування громадян.

В період дії Земельного кодексу РСР 1970 року, право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.

За Земельним кодексом України 1990 року передбачено, що право користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Даний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 рокуу справі № 343/1048/17.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про підставність заявленого позову в частині визнання права власності за позивачем на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , після матері ОСОБА_2 , крім права власності на земельну ділянку. Право власності на земельну ділянку площею 1,29 га за адресою АДРЕСА_1 на території Гвардійської сільської ради не було оформлено за померлою ОСОБА_2 , тому не набуті фактично права в установленому порядку не можуть бути успадковані позивачем, а відповідно право власності не може бути визнано за нею в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 392, 1225,1261, 1268,1269 Цивільного кодексу України, ст.ст.4,5,10,11,12,13, 81,259,263,264,354 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , після матері ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволені решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дати проголошення рішення або отримання його копії у випадку відсутності особи під час його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ..

Відповідач:Гвардійська сільська рада Хмельницького району, Хмельницької області, вул.Соборна 27.

Повний текст рішення виготовлено 1 лютого 2021року.

Головуючий суддя: З.А.Чевилюк