РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

13 травня 2021 року Справа № 414/816/21 Провадження № 2-о/414/123/2021

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Костроба Ю.Ю.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника Шмуйлової І.М.

за участю секретаря судового засідання - Міщенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кремінна Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Шмуйлова Інна Миколаївна, заінтересована особа Кремінська міська рада про встановлення факту, який має юридичне значення,

У С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду із заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що її чоловік ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті спадщину прийняла заявник, як особа яка фактично постійно і на момент смерті чоловіка проживала з останнім за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник доглядала за ОСОБА_3 і поховала його. Після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем є заявник, інших спадкоємців не має.

Заявник звернулася до приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Дашдамірова Е.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Однак нотаріус надав заявнику роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не надано документів, які б підтверджували факт спільного проживання та/або реєстрації за однією адресою з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. При цьому нотаріус зазначив, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась. Тому заявник вимушена звернутися до суду з заявою та просити суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, наполягали на її задоволенні.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які у судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання заявника разом із її чоловіком ОСОБА_3 на день його смерті за адресою АДРЕСА_1 , дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно копії свідоцтва про одруження (а.с. 13) заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 .

Згідно копії свідоцтва про смерть, рішення Лисичанського міського суду Луганської області (а.с. 13-14, 18) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Адріанопіль Перевальського району Луганської області.

Згідно свідоцтва про реєстрацію по місцю проживання (а.с.21) та довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.12, 19) ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки та акта про фактичне місце проживання (а.с. 22-23), яка видана так званим «Відділом по забезпеченню життєдіяльності с Адріанопіль адміністрації Перевальського району ЛНР» з ОСОБА_3 на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживала його дружина ОСОБА_1 .

Відповідно до листа-роз`яснення приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Дашдамірова Е.А. (а.с. 25) нотаріус повідомив заявника про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та не надано документів, які б підтверджували факт спільного проживання та/або реєстрації за однією адресою з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. При цьому нотаріус зазначив, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 станом на 11.03.2021 не відкривалась, про що також свідчить витяг зі спадкового реєстру (а.с. 20).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст.1268 ЦК України.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Суд, оцінюючи інформацію, яка міститься у акті про встановлення фактичного проживання з померлою особою на день його смерті (а.с. 23), довідці (а.с. 22), свідоцтві про реєстрацію за місцем проживання (а.с. 21), які видані органами, що функціонують на тимчасово окупованій території України, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Під час розгляду вказаної справи, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v.the Republic of Moldova and Russia", "Ilacu and Others v. Moldova and Russia"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Отже, за відсутності інших документів, обмеженості заявника у доступі до отримання доказів на підтвердження своїх вимог суд приймає до уваги документи, що надані заявником та видані на тимчасово окупованій території України.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право оформлення спадщини за законом після смерті її чоловіка.

Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання з чоловіком на день його смерті, а матеріалами справи доведений факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем, на час смерті останнього, суд прийшов до висновку, що доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 10,76,258,259,263-265,268,273,294,315,319,352,354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Шмуйлова Інна Миколаївна, заінтересована особа Кремінська міська рада про встановлення факту, який має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 21 травня 2021 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кремінський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.Ю. Костроба