Провадження № 2/582/111/21
Справа № 582/207/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2021 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Яковенко Н.М.,

за участю секретаря - Кліщенко Є.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

22 березня 2021 року представник позивача, адвокат Скляров С.Л. звернувся до суду із позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 та просить визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовна заява обгрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт та заповіла все своє майно ОСОБА_1 , позивачу у справі. Після смерті спадкодавця позивач належним чином прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив відмову від неї. Рішенням виконавчого комітету Вільшанської сільської ради ОСОБА_3 було надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,85 га, з яких 0,25 га - присадибна земельна ділянка та 0,60 га - особисте підсобне господарство по АДРЕСА_2 на території Козельненської сільської ради. За заявою позивача у нотаріуса була заведена спадкова справа та позивач отримав свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна. Позивач також звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, але нотаріусом відмовлено у вчинені даної нотаріальної дії, оскільки позивачем не надано правовстановлюючого документа на об`єкт спадкового майна. Захистити своє право в інший спосіб, крім звернення до суду з даним позовом, позивач не має можливості. У зв`язку з цим у ОСОБА_1 виникла необхідність звертатися до суду для захисту своїх прав.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а судове засідання просив провести без його участі (а.с.55).

Представник відповідача Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області направив до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без участі представника, позовні вимоги визнає повністю (а.с.46).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Хорол Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією сторінок паспорта серії НОМЕР_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 листопада 2013 року серії НОМЕР_2 , яке було видане виконкомом Козельненської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (а.с.10).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Із довідки №4-24 від 8 лютого 2021 року виданої виконкомом Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_3 . На час смерті ОСОБА_3 разом з нею проживав її онук ОСОБА_1 . Від імені ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Козельненської сільської ради посвідчено заповіт 01 квітня 2013 року за реєстровим номером 113, який не відмінявся та не змінювався (а.с.16).

Із інформації приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу Торчицької В.М., наданої на запит суду, вбачається, що нотаріусом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 , позивача по справі, 13.12.2013 була заведена спадкова справа за №139/2013. Будь-яких заяв від інших спадкоємців не надходило. Також нотаріус повідомила, що у спадковій спрааві наявний заповіт, посвідчений секретарем виконкому Козельненської сільської ради Недригайлівського району Сумської області 01.04.2013, за реєстровим №113 від імені ОСОБА_3 , за яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_1 , 1979 року народження, який є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 . Також нотаріусом надані Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), (заповіти/спадкові договори), із яких вбачається, що заповіт спадкодавця ОСОБА_3 є чинним, після її смерті заведена спадкова справа і видані чотири свідоцтва про право на спадщину, копії яких надані позивачем на підтвердження факту прийняття спадщини (а.с.17,20,23,26,49-52).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , оскільки відповідно вимогам ч. 3 ст. 1268 ЦК України постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї.

Рішенням виконавчого комітету Козельненської сільської Ради народних депутатів від 23.12.1993 року №86 ОСОБА_4 було надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,85 га, з яких 0,25 га - присадибна земельна ділянка та 0,60 га - особисте підсобне господарство по АДРЕСА_2 на території Козельненської сільської ради, що підтверджується копією рішення та додатком до нього (а.с.12-14).

Вказана обставина також підтверджується копією довідки виконавчого комітету Вільшанської сільської ради від 09.03.2021 за №4-69 (а.с.15).

Із наведеного вбачається, що на день відкриття спадщини, у власності ОСОБА_3 перебувала земля в АДРЕСА_2 , однак за життя спадкодавець не оформила право власності на неї в установленому порядку та не отримала державного акта на право приватної власності на землю.

Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок наданого ФОП ОСОБА_5 загальна вартість майна на даний час становить 22700 грн.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЗК України 1990 року, який діяв на час передачі земельної ділянки спадкодавцю згідно рішення Козельненської сільської ради, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Документи, що посвідчували право на земельну ділянку були визначені статтею 23 ЗК України 1993 року. Проте, дію статті 23 було зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року за № 19-52.

Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Отже, пунктом 3 Декрету було визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчувалося самим рішенням уповноваженого органу про передачу у власність земельної ділянки. Згідно з пунктом 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

З наведеного слід прийти до висновку, що право власності на земельні ділянки спадкодавця ОСОБА_3 підтверджується рішенням Козельненської сільської ради №86 від 23.12.1993.

Відповідно до ч. ч. 1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , що який засвідчує його право власності.

Із досліджених у судовому засідання доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки через відсутність правовстановчого документа на зазначене майно. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення позивачем права власності на успадковане майно.

Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлялась.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Вільшанської сільської ради Роменського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для присадибної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,60 га для особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24 травня 2021 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко