КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2608/13416/12

провадження № 22-ц/824/6570/2021

12 травня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

при секретарі Гайворонському В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кузнецова Сергія Миколайовича на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року в складі судді Шум Л. М.,

встановив:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 пеню за несплачені аліменти у розмірі 50 500 грн 30 коп. та судовий збір у розмірі 51 грн, всього на загальну суму 50 551 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог у розмірі 229, 40 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 травня 2013 року виправлено описку у резолютивній частині вказаного судового рішення, замість неправильної суми пені «п`ятдесят тисяч п`ятсот п`ять» зазначено «п`ятдесят тисяч п`ятсот».

15.06.2020 представник ОСОБА_1 - адвокат Кузнецов С. М. звернувся до суду із заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що після постановлення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, а саме 05.06.2020 відповідачу ОСОБА_1 стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи.

Так, під час розгляду справи позивачка ОСОБА_2 надала суду довідку-розрахунок Подільського РВ ДВС м. Київ Головного територіального

управління юстиції у м. Києві по сплаті аліментів від 01.02.2012 та

довідку-розрахунок Подільського РВ ДВС м. Київ Головного територіального

управління юстиції у м. Києві по сплаті аліментів від 19.05.2012 №1095/16, на підставі яких суд та відповідач проводили свої розрахунки та було винесено

судове рішення. З цими розрахунками ОСОБА_1 був не згодний, проте належний розрахунок було зроблено лише 05.06.2020, у відповідності до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року (справа №758/8640/18).

З огляду на те, що усі розрахунки по справі були здійснені відповідно до довідок державної виконавчої служби, на підставі завідомо неправильного розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, просив суд поновити строк на оскарження у зв`язку з нововиявленими обставинами, скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2013 року та від 08 травня 2013 року, призначити справу до нового судового розгляду.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кузнецов С. М. просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року, поновити строк на оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2013 року та від 08 травня 2013 року у зв`язку з нововиявленими обставинами та призначити справу до нового розгляду у Святошинському районному суді м. Києва.

Посилається на ті підстави, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції не було розглянуто всіх вимог поданої заяви, оскільки невирішеним питанням залишилось клопотання про поновлення строку на звернення з даною заявою.

Нововиявленими обставинами вважає довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 17.10.2008 по 29.02.2020 від 05.06.2020 № 48767865/15.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Кузнецов С. М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

З огляду на те, що в порушення вимог ч.4 ст.360 ЦПК України до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не було додано доказів його надсилання іншим учасникам справи, останній не може бути взятий судом до уваги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Судом встановлено, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2013 року, яким було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в апеляційному порядку оскаржено не було та набуло законної сили 16 квітня 2013 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року (справа №758/8640/18) визнано неправомірними дії та зобов`язано державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві провести обчислення заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню №48767865 по виконанню рішення Святошинського районного суду м. Києва за виконавчим листом №2-507 від 01.09.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням наявних в матеріалах виконавчого провадження довідок про заробітну плату ОСОБА_1 за період з жовтня 2008 року по жовтень 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з положень п.1 ч.2 ст.423, п. 1 ч.1 ст.424 ЦПК України та тієї обставини, що заявнику стало достеменно відомо про істотні для справи обставини саме 07 серпня 2019 року. Під час судового розгляду представником заявника не надано доказів поважності причин пропуску звернення до суду з даною заявою, в тому числі не надано доказів своєчасного звернення рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року до виконання до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно положень п.1 ч.1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно з п. 1 ч.2 ст.424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу (істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи), - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст.424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Отже, вказаний строк є присічним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

З огляду на те, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2013 року набуло законної сили 16 квітня 2013 року, а заяву про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ОСОБА_1 подано 15 червня 2020 року, тобто після спливу трьох років з дня набрання цим судовим рішенням законної сили, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви з підстав відсутності доказів поважності причин пропуску строку на звернення з даною заявою.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року скасуванню з залишенням заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без розгляду.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 423, 424 ЦПК України апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузнецова Сергія Миколайовича задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 травня 2021 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк