РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Теребовлянської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулися до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Теребовлянської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, в якій просять визнати за ОСОБА_1 на 2/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , з яких : 1/5 частка як за членом колгоспного двору та 1/5 частка в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , право власності по 1/5 частині на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , на яку вони мають право як члени колишнього колгоспного двору, в порядку спадкування, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак в позовній заяві просять слухати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Теребовлянської державної нотаріальної контори в особі державного нотаріуса Хомутової О.М. в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи є заява, згідно якої третя особа просить справу слухати в її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради № 09-04/12-56 від 17 лютого 2021 року станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 в житловому будинку в АДРЕСА_1 проживали та була зареєстровані - ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 ,1967 року народження, ОСОБА_3 ,1973 року народження, ОСОБА_2 ,1969 року народження, ОСОБА_6 , 1990 року народження.

Згідно витягу з погосподарської книги станом на 15.04.1991 року особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_5 була головою колгоспного двору за адресою в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради № 09-04/12-57 від 17 лютого 2021 року про те, що на день смерті ОСОБА_5 в житловому будинку в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: син - ОСОБА_1 , 1967 року народження,невістка - ОСОБА_2 ,1969 року народження, онука - ОСОБА_4 , 1990 року народження, онук - ОСОБА_7 , 1992 року народження, онук - ОСОБА_8 ,1998 року народження, онука - ОСОБА_9 , 2012 року народження, онук - ОСОБА_10 ,1990 року народження.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власниками будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 були ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тяким належало по 1/5 вказаного колгоспного двору.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 03 грудня 2018 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 житлового будинку в АДРЕСА_1 , яку прийняв її син ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьком вказано ОСОБА_8 та матір`ю ОСОБА_11 . У вказаному свідоцтві ім`я матері ОСОБА_11 вказано « ОСОБА_12 » замість дійсного « ОСОБА_13 ».

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори не зверталися.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 , з яких 1/5 частка після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 ), та на 1/5 житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, визнавши за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, визнавши за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 , з яких 1/5 частка після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 ), та на 1/5 житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук