Справа № 523/8770/21
Провадження №2/523/3719/21
У Х В А Л А

"21" травня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (серія та номер паспорту: КК 402941, АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (серія та номер паспорту НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про виділ частки із спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із спільної часткової власності та припинення права спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поліш Н.І. 07.07.2008 року, їй належить на праві власності ј частина домоволодіння з відповідною частиною надвірних та господарчих споруджень, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Домоволодіння складається з двох кам`яних житлових будинків під літ. А та Б та надвірних господарських та побутових будівель та споруд. Так, ј частки домоволодіння належить ОСОБА_4 , 12/50 частки ОСОБА_2 , 13/50 частки ОСОБА_3 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.07.2013 року було визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між співвласниками домоволодіння. Також, позивач зазначає, що 19.12.2013 року Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації реконструйованого індивідуального житлового будинку літ. «А». На підставі викладеного просить в порядку передбаченому ст. 364 ЦК України виділити у натурі частку домоволодіння із спільної часткової власності співвласників домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ст.ст. 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2021 року з 01 січня встановлений у розмірі 2270 гривень.

Як зазначено у ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці) та фізичні особи підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно до п.1.2) ч.2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім іншого, слід зазначити, що позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, а саме: виділення у натурі частки, яка складає ј частину у спільній частковій власності домоволодіння та припинення права спільної часткової водності.

Згідно з нормами ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону України №484-VIII від 22.05.2015 р. (з врахуванням змін) у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, та таким чином позивач мала надати суду платіжне доручення про сплату судового збору, відповідно та розміру та ставок судового збору встановлених на 2021 рік, тобто 908,00+908,00 =1 816 гривень.

При цьому, з тексту самої позовної заяви вбачається, що позивач також ставить питання щодо визнання права власності на житловий будинок літ «А», однак, дана вимога щодо визнання права власності не є позовною вимогою, оскільки, не відображена позивачем в переліку позовних вимог які позивач ставить на розгляд перед судом.

На підставі чого, суд звертає увагу позивача щодо необхідності визначитись з позовними вимогами, оскільки відповідно до положення ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

До позовної заяви позивачем надано клопотання про зменшення розміру судового збору. В обґрунтування якого позивач зазначила, що за подання даної позовної заяви вона має сплати судовий збір у розмірі: 12 258 гривень 00 коп. Позивач зазначає, що відповідно до довідки Управління пенсійного Фонду України в Одеській області є пенсіонером та отримує пенсію за віком, розмір пенсії за календарний 2020 рік склав: 48 678 грн. 36 коп., та таким чином розмір судового збору, який необхідно сплати є таким, що перевищує 5 % розміру річного доходу, а відтак просить зменшити розмір судового збору.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що відповідно до п.п.1.1.2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою підприємцем позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить: 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу або 1 відсоток ціни позову, але не менше 908 грн. 00 коп. та не більше 11 350 грн.00 коп.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 цього Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Однак, звертаючись до суду з клопотанням про зменшення розміру судового збору позивач не зазначила розмір судового збору на який просить його зменшити, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо його зменшення.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання щодо зменшення розміру судового збору судом, враховується практика ЄСПЛ згідно якої, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати судового збору заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином, з урахуванням зазначеного та враховуючи те, що позивачем на підтвердження фінансового стану надано лише довідку про доходи - пенсійні виплати станом на 2020 рік, однак, не надано інших відомостей про наявність/відсутність доходів, суд дійшов висновку, що подана позовна заява не відповідає ч.4 ст. 177 ЦПК України, позивачем до позовної заяви не надано доказів на підтвердження сплати судового збору, або належних та допустимих доказів на підтвердження обставин звільнення від сплати судового збору та або зменшення розміру судового збору.

З урахуванням викладеного, на підставі заявлених вимог та на виконання вимог ч.ч.1,4,5 ст. 177 ЦПК України, позивачу ОСОБА_1 , необхідно надати суду: - платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі: 1 816 гривень, 00 коп., за дві позовні вимоги немайнового характеру, тобто (908, 00 +908, 00 = 1 816 гривень, 00 копійок), що відповідатиме розміру та ставці судового збору за подання до суду позовної заяви, за платіжними реквізитами, які зазначені на офіційному веб-сайті Суворовського районного суду м. Одеси (веб-сайт: https://sv.od.court.gov.ua) або докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору та або зменшення розміру судового збору.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, необхідно дійти висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 8, 175, 177, 185, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі суду, а саме:

- надати платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі: 1 816 гривень, 00 коп., або докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору;

- надати повне та чітке визначення обсягу вимог за позовною заявою з урахуванням яких надати докази, що підтверджують обставини зменшення сплати судового збору, а саме:надати суду документи, що підтверджують фінансовий стан позивача: - довідку з Державної Фіскальної Служби за попередній 2020 календарний рік та зазначити суму на яку позивач просить зменшити розмір судового збору.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про залишення заяви без руху щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: