ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» травня 2021 року м. Херсон

Справа № 766/9678/17

Провадження № 22-ц/819/827/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарЛитвиненко В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Петряєв Володимир Вікторович на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В. В. від 02 грудня 2020 року та додаткове рішення цього ж суду від 21 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент житлово-комунального господарства Херсонської міської ради про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, посилаючись га те, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 11.08.1993 року.

Поверхом вище, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2

01.10.2017 року квартиру позивачки було затоплено внаслідок незадовільного технічного стану балкону власника квартири, що розташована поверхом вище. На момент обстеження балкон квартири зруйнований, а мешканці квартири відмовляються від ремонту, що підтверджується актом КП «Дніпровський» від 21.04.2017 року. Внаслідок затоплення на стелі балкону позивачки виступили мокрі плями по всій площі, на стелі та на стінах проявилися пошкодження від надмірного зволоження, що може підтвердити свідок ОСОБА_3 , що проживає у квартирі АДРЕСА_3 цього ж будинку.

У добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати завдані їй збитки, тому вона змушена звернутися з позовом до суду.

Посилаючись на положення статті 13 Конституції, ст.1166, 1192 ЦК України, ст.151, 190 ЖК України, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь майнову шкоду в сумі 15000 грн, завдану внаслідок затоплення квартири та витрати на правову допомогу в сумі 3200 грн, 640 грн судових витрат; призначити у справі судову експертизу для визначення вартості відновлювального ремонту її квартири.

Ухвалою Херсонського міського суду від 18 січня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Департамент житлово-комунального господарства Херсонської міської ради.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням суду від 21 грудня 2020 року задоволено заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду та додатковим рішенням представник ОСОБА_1 адвокат Петряєв В.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилалась на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи просив їх скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі і стягнути з відповідача понесені позивачкою судові витрати.

В обґрунтування скарги посилався на те, що у деліктних правовідносинах законодавець передбачив презумпцію вини заподіювача шкоди і якщо вона не спростована, є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди; саме на відповідача покладений обов`язок спростування вини у заподіянні шкоди. Позивачем доведено наявність заподіяної шкоди та її розмір, що підтверджено висновком судової будівельно-технічної експертизи та актом обстеження КП «Дніпровський», який судом безпідставно не взято до уваги судом як належний доказ вини відповідача у залитті квартири, оскільки він відповідає вимогам, встановленим до нього законом. Відповідно до Державних будівельних норм і правил, балкон є «виступаюча з площини стіни фасаду обгороджена площадка, що служить для відпочинку», тому ремонт балкону передбачає огороджувальні (несуче-огороджувальні) конструкції, якими утворено балкон, тоді як ремонтувати балкони у багатоквартирному житловому будинку повинні спільно співвласники багатоквартирного будинку власники квартир (ст.ст.322,369, 382 ЦК України). Відповідач не належним чином здійснювала утримання свого майна, що призвело до заподіяння шкоди позивачеві, і підтверджується актом комісії КП «Дніпровський» від 21.04.2017 року, однак вказані обставини не були взяті судом до уваги. Додаткове рішення суду про стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн не відповідає законодавчо закріпленому принципу співмірності цих витрат складності справи, часу, витраченого адвокатом, обсягу наданих послуг і виконаних робіт, ціни позову, значення справи для сторони.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом і сторонами не оспорюється, позивачка згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від11.08.1993 року є співвласником квартири АДРЕСА_1 .(а.с.5). Власником квартири АДРЕСА_2 у цьому ж будинку є ОСОБА_2

21 квітня 2017 року комісією у складі трьох представників Комунального підприємства «Дніпровський» складено акт обстеження квартири АДРЕСА_1 , який затверджено директором КП «Дніпровський». Ним встановлено, що на момент обстеження на балконі квартири виявлено затоплення після дощу; причиною затоплення є незадовільний технічний стан балкону власника квартири АДРЕСА_2 , яка розташована над квартирою АДРЕСА_4 . На момент обстеження балкон квартири АДРЕСА_2 зруйнований, мешканці відмовляються від ремонту. Згідно висновку комісії, затоплення квартири АДРЕСА_4 відбувається кожен раз після дощу у зв`язку з незадовільним технічним станом балкону квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №18-454 від 01 жовтня 2018 року, враховуючи, що експертиза проводиться більш, ніж через рік після залиття квартири, найбільш вірогідною причиною залиття, що викликало пошкодження оздоблювального покриття стелі балкону, непридатність до експлуатації дерев`яних елементів віконних рам балкону квартири АДРЕСА_1 , характеризується затіканням води в тріщини з балконної плити вище розташованого не заскленного балкону квартири АДРЕСА_2 цього будинку, враховуючи довготривалу експлуатацію балкону, який знаходиться постійно під впливом сонця та морозу, не заскленного балкону квартири АДРЕСА_2 , розміщеного поверхом вище та виходячи з вищевикладеного встановити безпосередню причину залиття квартири АДРЕСА_1 за результатами проведеного візуального обстеження не вбачається можливим; вартість відновлювального ремонту квартири в межах будівельно-технічного дослідження станом на 10.04.2017 року складає 11 250 грн. (а.с.83-96).

За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого права.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов : наявність шкоди, протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом шкодою, вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Ураховуючи визначені цивільним процесуальним законом принципи змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розміру.

У відзиві на позовну заяву представник ОСОБА_4 зазначив, що позивачка обґрунтовує спричинення їй шкоди через руйнування плити перекриття балкону відповідачки, балансоутримувачем якої, як і будинку в цілому є Департамент житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, тобто відповідальною особою у разі доведення факту і причин заподіяння шкоди. Відповідно до будівельних норм і правил балкон - це виступаюча з площини стіни фасаду обгороджена площадка, що служить для літнього відпочинку і його стікління проектом будинку не передбачено; ствердження позивачки, що опади потрапляли до її балкону через тріщини балконної плити відповідачки ні актом обстеження, ні висновком проведеної експертизи не підтверджується, і для встановлення такого факту необхідно обстеження плити зверху, але ні комісія, ні експерт не проводили огляд балкону відповідачки, про проведення експертизи останню не повідомляли; факт наявності наскрізних тріщин, які б свідчили про аварійність балкону має бути встановлений комісією представників третьої особи, проте такий відсутній, висновок експерта не затверджений керівником експертної установи, що свідчить про його недійсність.

Обставини, якими позивач обґрунтувала свої позовні вимоги - це затоплення балкону належної їй квартири внаслідок незадовільного технічного стану, руйнування балкону квартири АДРЕСА_2 , належного відповідачці, розташованого поверхом вище квартири позивачки.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції вважав не доведеним факт спричинення майнової шкоди внаслідок залиття квартири відповідачем ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до акту від 21.04.2017 року складеного комісією з представників балансоутримувача будинку АДРЕСА_5 за результатами обстеження квартири АДРЕСА_4 встановлено затоплення балкону після дощу внаслідок незадовільного технічного стану балкону власника квартири АДРЕСА_2 , розташованої поверхом вище, балкон зруйнований;, зроблено висновок, що затоплення відбувається кожен раз після дощу у зв`язку з незадовільним станом балконного перекриття.

Порядок складання, зміст і форма акту про залиття квартири унормовано законодавчо, а саме- пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від17 травня 2005 року №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року №927/11207, однак наявний у матеріалах справи акт від 21.04.2017 року не відповідає вимогам, пред`явленим до нього, а саме: щодо присутності при обстеженні і його складенні зацікавлених осіб від потерпілої та винної сторони, що є обов`язковим, огляду балкону і плити перекриття квартири АДРЕСА_2 , не відображає характер залиття приміщень квартири балкону, завданої матеріальної шкоди (обсяг необхідного ремонту).Колегія суддів погоджується з висновком суду про те , що даний акт не може бути оцінений як доказ протиправних дій та вини відповідачки у заподіянні шкоди позивачці, і доводи апеляційної скарги у зазначеній частині підлягають відхиленню, як такі, що не ґрунтуються на законі.

Висновок проведеної у даній справі судової будівельно-технічної експертизи від 01 жовтня 2018 року не містить однозначного і категоричного висновку щодо причини залиття балкону позивачки, носить характер припущення, зроблений без обстеження балкону відповідачки та його технічного стану; матеріали справи не містять відомості про повідомлення ОСОБА_2 про дату і час проведення експертизи, обстеження об`єктів., тому він не може бути оцінений судом як належний доказ вини відповідачки у залитті квартири позивачки, і доводи апеляційної скарги у зазначеній частині висновки суду не спростовують та підлягають відхиленню.

Відповідно до положень частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне .

Як зазначив представник позивача адвокат Петряєв В.В., протиправність дій відповідача, на їх думку, заключається у не засклінні балкону належного ОСОБА_2 , внаслідок чого відбувається руйнація плити перекриття належного відповідачці балкону і, як наслідок, залиття балкону позивачки.

Разом з тим слід зазначити, як стверджують сторони, будинок АДРЕСА_5 збудовано у 80 х роках минулого століття, тому повинен відповідати будівельним нормам і правилам, а саме СНІП 11-Л.1-62, яким не було передбачено заскління балкону.

Плита перекриття балкону ОСОБА_2 використовується позивачкою, як стеля її власного балкону.

Однак позивачка, з метою забезпечення схоронності свого балкону та його конструктивних елементів не позбавлена можливості облаштувати стелю власного балкону, відступивши від плити перекриття балкону відповідачки та встановивши власну покрівлю балкону з відведенням з неї опадів.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що судом не встановлено протиправність дій відповідачки , її вина і причинний зв`язок між протиправними діями і заподіяною позивачкою шкодою, тому відсутні підстави задоволення позову.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо витрат на правову допомогу, стягнутих судом на користь відповідачки, вони підлягають відхиленню, як такі що не відповідають вимогам закону та наявним у справі доказам на їх підтвердження.

Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими витратами.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).

Суд першої інстанції на підставі наданих представником відповідача адвокатом Риженко Д.О. доказів договорів про правову допомогу, акту виконаних робіт, з урахуванням положень частини4 статті 137 ЦПК України, та заперечень представника позивача щодо розміру цих витрат, визначив розмір вказаних витрат, зменшивши їх з 28000 до 3000 грн.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, не стверджені доказами, не містять нові факти чи засоби доказування, висновки суду не спростовують і підлягають відхиленню, а рішення та додаткове рішення суду, як такі, що увалені з додержанням норм матеріального і процесуального права залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Петряєв В.В. залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду від 02 грудня 2020 року та додаткове рішення цього ж суду від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Дата складання повного судового рішення 13 травня 2021 року.

Головуючий Л. П. Воронцова

Судді: П. Я. Ігнатенко

О. М. Полікарпова