Справа № 458/1/21 Головуючий у 1 інстанції: Коліщук З.М.
Провадження № 22-ц/811/695/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Сеньків Х.І.,

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд необґрунтовано відмовив у видачі судового наказу з підстав невідповідності заяви вимогам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки розширення змісту вимоги про стягнення аліментів з посиланням на те, що розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не може бути підставою для відмови у видачі судового наказу тому, що такі посилання не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства), необхідністю залучення інших заінтересованих осіб та не є окремою вимогою про стягнення аліментів, а мінімальний розмір аліментів визначений ст. 182 СК України.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. .

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 06 травня 2021 року, є дата складення повного судового рішення - 17 травня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції застосував ч. 3 ст. 165 ЦПК України та послався на те, що заявниця просила видати судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати їх в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткових мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

З таким висновком суду першої інстанції колегія судів не погоджується.

Згідно з ч. 1ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткових мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України.

При цьому зазначення у заяві про обмеження стягнення аліментів в розмірі, не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не дає підстави вважати, що такі вимоги не підлягають розгляду в наказному провадженні.

50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є мінімальним розміром аліментів, що передбачений ст. 182 СК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 28 січня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 травня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.