Справа № 483/1710/20
Провадження 2/483/114/2021
УХВАЛА

26 травня 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Данилової А.Г.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Очаківського міського нотаріального округу Остащенко Наталя Олександрівна, про визнання недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и в:

11 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, предметом якого є: визнання недійсним договору дарування від 01 квітня 2020 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Остащенко Н.О.; скасування запису про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:045:0009 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у травні 2018 року ОСОБА_3 , яка є матір`ю сторін, склала на ім`я позивачки заповіт, яким заповіла останній все своє майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Коли позивачка звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, дізналася, що 01 квітня 2020 року, тобто за день до смерті, її мати подарувала належні останній житловий будинок та земельну ділянку відповідачу. Посилаючись на те, що ОСОБА_3 тривалий час хворіла, приймала ліки та не усвідомлювала на день укладення оспорюваних правочинів значення своїх дій, ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

04 грудня 2020 року відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що підстави позову є надуманими та не підтверджуються доказами. Зокрема, той факт, що дарувальниця розуміла значення своїх дій підтверджується довідкою лікаря-психіатра, який оглянув її за місцем проживання в день укладення правочину, а також показаннями свідків, в тому числі медичної сестри та лікаря-терапевта (а.с. 47-52).

Під час підготовчого судового засідання представник позивачки заявила про наявність клопотання про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи, у зв`язку із чим суд ухвалив вирішити клопотання після витребування доказів медичної картки померлої, копії нотаріальної справи щодо оспорюваного правочину, а також допиту свідків.

В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували.

Третя особа приватний нотаріус Очаківського міського нотаріального округу Остащенко Н.О., проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що нотаріальне посвідчення оспорюваних правочинів договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, здійснювалося відповідно до вимог чинного законодавства. Пояснила, що приблизно за два тижні до посвідчення правочинів до неї звернувся ОСОБА_2 за консультацією щодо укладення його матір`ю договорів дарування. Нотаріус зазначила перелік необхідних документів, в тому числі довідки від психіатра, складеної в день нотаріального посвідчення правочинів. 01 квітня 2020 року нотаріус двічі приїжджала до дарувальниці. Спочатку для того, щоб пересвідчитися, що остання усвідомлює юридичну природу правочинів та має волю на відчуження майна, а також наявні всі необхідні документи для нотаріального посвідчення договорів. Вдруге коли договори дарування були виготовлені. Тоді нотаріус зачитала вголос зміст правочинів, а підпис вчиняла інша особа, оскільки дарувальниця скаржилася на зір та не заперечувала проти того, щоб підпис за неї поставила незацікавлена особа. Попри наявність довідки від психіатра про те, що ОСОБА_3 розуміє значення своїх дій, нотаріус задала дарувальниці запитання щодо її віку, місця проживання та значення правочину, а остання надала відповіді, які не викликали сумнівів в її дієздатності. Під час посвідчення правочину були присутні дарувальниця, обдарований та особа яка ставила підпис.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_3 померла у квітні 2020 року. Приблизно з осені 2019 року остання перестала впізнавати її, скаржилася на зір, пересувалася за допомогою ходунків.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_3 спілкувався часто, як родич. Останнім часом вона його не впізнавала.

Свідок ОСОБА_6 , яка була сусідкою померлої, показала, що приблизно у 2018 році під час побутової розмови ОСОБА_3 розказала їй, що після смерті її чоловіка будинок залишився онуці доньці ОСОБА_7 , а тому свій будинок вона залишає синові ОСОБА_2 . У 2020 році у померлої стався інсульт, істотно погіршився зір. Востаннє свідок бачила ОСОБА_3 за п`ять днів до смерті. Остання сиділа на лавці біля будинку. Спілкувались вони приблизно пів години, і ОСОБА_3 жодних скарг не висловлювала, про сина вона завжди говорила тільки добре.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , яка є дружиною відповідача, пояснила, що 9 березня 2020 року у ОСОБА_3 стався інсульт, після чого вони стали проживати разом із нею. Протягом тижня її навідувала медична сестра ставила крапельниці. Також пояснила, що протягом останніх 4-5 років ОСОБА_3 щоденно приймала ліки, що обезболюють, а саме пігулки диклофенаку. В день правочину вони привезли до ОСОБА_3 лікаря-психіатра, який оглянув останню та дав довідку про те, що протипоказань до вчинення юридичних дій не виявлено. Під час укладення правочину свідок не була присутня, про існування заповіту на ім`я ОСОБА_1 свідок дізналася після отримання виклику до суду.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , яка є рідною сестрою жінки відповідача, показала, що ОСОБА_3 неодноразово особисто повідомляла про бажання подарувати свій будинок сину ОСОБА_2 , оскільки, за її словами, доньці ОСОБА_1 , була залишена квартира. В березні 2020 року у зв`язку із запровадженим карантином свідок приблизно протягом 15 днів проживала в будинку із сестрою, її чоловіком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Оскільки остання скаржилася на зір, свідок, на її прохання, підписала правочин за неї. При цьому текст договору був зачитаний нотаріусом вголос.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 , яка є сімейним лікарем, показала, що в жовні 2019 року з нею було укладено декларацію на надання медичної допомоги ОСОБА_3 . Приблизно в той же час лікар надала останній направлення на отримання ходунків через проблеми з опорно-руховим апаратом. В березні 2020 року родичі ОСОБА_3 викликала її для обстеження хворої через погіршення стану її здоров`я. Як встановила лікар, остання мала гостре порушення мозкового кровообігу на фоні хронічної мозкової недостатності, яке не супроводжувалось ані втратою свідомості, ані порушенням мови. Хвора була контактною, однак для нормалізації кровообігу лікар призначила крапельниці, уколи та пігулки, що зазначені у медичній картці.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що з померлою була знайома більше 50 років, перебували в дружніх відносинах. В березні 2020 року на прохання ОСОБА_2 вона ставила ОСОБА_11 крапельниці та уколи за призначенням лікаря 10 разів. Остання була жвавою, багато розмовляла, приймала відвідувачів, зокрема, сусідку.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка лікар-психіатр ОСОБА_12 показав, що весною 2020 року до нього звернулась жінка, яка пояснила, що для нотаріального посвідчення правочину виникла необхідність в огляді її родички. Зазначена особа відвезла його до одного з будинків у місті Очакові. При цьому, як виглядав будинок та його адресу він не пам`ятає. У вказаному помешканні він деякий час поспілкувався з особою, прізвище та ім`я якої не пам`ятає. Остання відповіла на поставлені лікарем запитання, після чого він видав довідку, що ця особа перебуває у ясній пам`яті і протипоказань до вчинення юридичних дій не має.

За клопотання представника позивачки, 29 березня 2021 року було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_3 , проведення якої було доручено експертам Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» (м. Миколаїв, м. Миколаїв, вул. 2-а Екіпажна, 4).

18 травня 2021 року від Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» надійшло повідомлення про неможливість виконання зазначеної ухвали через відсутність повноважень проводити експертизи.

Сторони та їхні представники в судове засідання не з`явилися, віднесли вирішення питання щодо зміни експертної установи на розсуд суду.

Вирішуючи процесуальне питання, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Порядок проведення судово-психіатричної експертизи, затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 жовтня 2001 року №397, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 березня 2002 року за №219/6507.

Судово-психіатрична експертиза призначається органами досудового слідства та суду і проводиться за їх відповідним рішенням з метою відповіді на питання, що виникають під час провадження адміністративних, кримінальних та цивільних справ з приводу психічного стану особи. Предметом експертизи є визначення психічного стану осіб, яким призначено експертизу, у конкретні проміжки часу і відносно певних обставин, що становлять інтерес для органів слідства та суду. Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим, зокрема, за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Як роз`яснено у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності.

Враховуючи те, що вирішення питання про встановлення психічного стану ОСОБА_3 на момент вчинення правочину потребує спеціальних знань, а судова експертиза може бути виконана лише експертами, внесеними до Реєстру атестованих судових експертів, з урахування того, що саме по собі заявлене клопотання про призначення експертизи є обґрунтованим, суд вважає необхідним його задовольнити та призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_3 , проведення якої слід доручити експертам КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради (м. Миколаїв, вул. 2-а Екіпажна, 4).

Враховуючи, що для проведення судової експертизи потрібен певний час, згідно з п. 5 ч. 1. ст. 252 ЦПК України, провадження у справі підлягає зупиненню.

Керуючись ст.ст. 252, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представника позивачки ОСОБА_13 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи задовольнити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Очаківського міського нотаріального округу Остащенко Наталя Олександрівна, про визнання недійсним договору дарування, судову посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради (м. Миколаїв, вул. 2-а Екіпажна, 4).

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1)Чи страждала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на хвороби, що могли вплинути на стан її психічного здоров`я? Якщо так, то на які саме, до якої категорії хворобливих станів вони відносяться (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, інший хворобливий стан психіки) та з якого часу?

2)Чи страждала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічним розладом станом на 01 квітня 2020 року?

3)Чи здатна була ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01 квітня 2020 року розуміти значення своїх дій та керувати ними, в тому числі усвідомлювати їх наслідки?

Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких експерту не були поставлені питання, зобов`язати та надати можливість експерту у висновку викласти свої міркування і доводи щодо цих обставин.

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи №483/1710/20, провадження №2/483/114/2021; амбулаторну картку ОСОБА_3 ..

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за відмову від виконання покладених на них обов`язків без поважних причин за ст. 385 КК України та за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Сторонам роз`яснити положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити до одержання висновку експерта .

Копію цієї ухвали направити до КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради (м. Миколаїв, м. Миколаїв, вул. 2-а Екіпажна, 4).

Ухвалу в частині зупинення провадження може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Головуючий: