Справа № 161/1088/21
Провадження № 2/161/1488/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2021 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого судді Філюк Т.М.
за участю секретаря судового засідання Денисюка І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другої Луцької державної нотаріальної контори, Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про скасування обтяжень нерухомого майна,-
19 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідачів Другої Луцької державної нотаріальної контори, ПАТ «Енергобанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про скасування обтяжень нерухомого майна.
Позов обґрунтовує тим, що 04 квітня 1995 року між її чоловіком ОСОБА_2 та ПАТ «Енергобанк» було укладено кредитний договір. Сума кредиту становила 8080 крб. Строк повернення кредиту 04 липня 1995 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 07 квітня 1995 року між нею та ПАТ «Енергобанк» було укладено договір застави квартири, яка належить їй на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором кредиту ОСОБА_2 виконав в повному обсязі, однак ПАТ «Енергобанк» не зняло заборони відчуження із предмету застави. Наразі в Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні відомості про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна (архівний запис) за реєстраційним номером 6710978, зареєстрована 03 березня 2008 року Другою Луцькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О. від 11 квітня 1995 року. Вказує, що обтяжувач майна ПАТ «Енергобанк» знаходиться в стані припинення, ліквідація цього банку здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Звернувшись до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з проханням зняти обтяження нерухомого майна, вона отримала відповідь від 04 грудня 2020 року, зі змісту якої вбачається, що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутня інформація про кредитний договір , на забезпечення якого була передана в заставу її квартира. У відповідь на адвокатський запит Другий ВДВС у м. Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомило про те, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі не перебували та не перебувають виконавчі провадженні щодо ОСОБА_1 . Збереження відомостей про заборону відчуження квартири порушує її законні права власника майна, адже вона не може вільно розпоряджатись таким майном. Наведене зумовлює звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 березня 2021 року до участі в даній справі залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якості співвідповідача.
Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Семенюк Л.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Представник відповідача Другої Луцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.
Представник відповідача ПАТ «Енергобанк» в судове засідання не з`явився, хоча судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.
Представник співвідповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явися, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За змістом статті 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
У даній справі спірні правовідносини пов`язані із захистом права власності позивача, яка просить скасувати обтяження з об`єкта нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Суд встановив, що 07 квітня 1995 року між АБ «Енергобанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави, відповідно до умов якого належну на праві власності ОСОБА_1 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , передано в заставу, як спосіб забезпечення повернення кредиту, отриманого за договором кредиту, який укладено між ОСОБА_2 та АБ «Енергобанк» (а.с. 6-7).
За офіційною інформацією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Енергобанк» наразі перебуває у стані ліквідації, яка здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Дата початку ліквідації банку 12 червня 2015 року. Публікація про ліквідацію: газета «Голос України» №107 (6111) від 18 червня 2015 року (а.с. 11).
28 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про зняття обтяження з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування такої заяви позивач зазначила те, що її чоловік ОСОБА_2 давно повернув кредит, який отримав на підставі кредитного договору від 04 квітня 1995 року, укладеного між ним та АБ «Енергобанк» (а.с. 12).
На вищевказану заяву Фонд гарантування вкладів фізичних осіб 04 грудня 2020 року надав відповідь, якою повідомив про те, що в розпорядженні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутня інформація про кредитний договір, укладений між ОСОБА_2 та АБ «Енергобанк» (а.с. 13).
У відповідь на адвокатський запит Другий ВДВС у м. Луцьк Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомив про те, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі не перебували та не перебувають виконавчі провадженні щодо ОСОБА_1 (а.с.15).
Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» (тут та надалі по тексту ЗУ «Про заставу» в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) застава - це спосіб забезпечення зобов`язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає в силу договору чи закону.
Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення (ст. 16 ЗУ «Про заставу»).
Право застави припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави (ст. 16 ЗУ «Про заставу»).
Досліджені судом письмові докази дають підстави для висновку про те, що АБ «Енергобанк» перебуває у процедурі ліквідації, яка здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. При цьому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив про відсутність в його розпорядженні відомостей про договір кредиту, укладений в 1995 році між АБ «Енергобанк» та ОСОБА_3 .
Судовим розглядом справи не встановлено доказів чи обставин, які б могли свідчити про наявність підстав для продовження збереження заборони відчуження нерухомого майна позивача.
ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, пред`являє позовні вимоги, в тому числі, до Другої Луцької державної нотаріальної контори. Однак, суд вважає, що Друга Луцька нотаріальна контора не є належним відповідачем в цій справі з огляду на таке.
Відповідно до вимог статті 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
У відповідності до положення глави 15 розділу 2 Наказу Міністерстві юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», від 22.02.2012 № 296/5 (зі змінами), нотаріус накладає заборону щодо відчуження житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, майнових прав на нерухоме майно і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін правочину, в зв`язку з яким накладається заборона ( п.1.1. ч.1 Порядку)
Накладання заборони щодо відчуження майна реєструється нотаріусами в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, арештів, накладених на майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів. Про накладені заборони щодо відчуження робиться запис в Алфавітній книзі обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів (п.4.1., ч.4 Порядку).
Нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду (п.5.1.ч.5 Порядку).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).
Порядок вчинення нотаріальних дій регламентується вказаним законом та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
В розглядуваному випадку, оскільки нотаріальна контора не заявляє будь-які права на предмет спору, а лише вчинив дії щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, то вона є неналежним відповідачем у цій справі, а тому пред`явлені до неї позовні вимоги є безпідставними.
Разом з тим, судом встановлено, що позивач звернулась до суду за захистом свого оспорюванного права у обраний нею спосіб, що повністю відповідає вимогам ст. 16 ЦК України та ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
У зв`язку з тим, що позивач наразі позбавлена можливості отримати підтверджуючі документи в ПАТ «Енергобанк» та у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб про повне погашення кредиту ОСОБА_4 , відповідачі ПАТ «Енергобанк» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не можуть надати повідомлення про зняття заборони відчуження з предмету застави, то права позивача, як власника квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , зокрема, право розпоряджатися таким майном, порушено.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов в частині вимог до відповідача ПАТ «Енергобанк» та співвідповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування обтяжень нерухомого майна підлягає до задоволення, оскільки подальше збереження обтяження на майно, що перебувало в заставі, порушує права позивача, встановлені Конституцією України та Цивільним кодексом України щодо вільного володіння, розпорядження та користуванням належним їй майном.
Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні частини позовних вимог про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про іпотеку та заборону на майно, оскільки такі дії не відносяться до компетенції суду, а належать до виключних повноважень державного реєстратора.
Відповідно до ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час розгляду даної справи судом) реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.
Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду.
Підсумовуючи наведе, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1, 16, 28 Закону України "Про заставу", ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,
Позов ОСОБА_1 до Другої Луцької державної нотаріальної контори, Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про скасування обтяжень нерухомого майна- задовольнити частково.
В решті позовних вимог та в частині вимог до Другої Луцької державної нотаріальної контори відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Друга Луцька нотаріальна контора (адреса місцезнаходження: м. Луцьк. вул. Винниченка, 67/38);

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» ( місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 56; );

Відповідач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Дата складення повного тексту заочного рішення 20 травня 2021 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк