Справа № 242/5099/20
Провадження № 2/242/351/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Гандзюк К.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Селидівької міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Селидівької міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідач у даній справі ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне здійснити звернення до іноземного суду за місцем проживання відповідача про надання правової допомоги для вручення документів у справі.

Відповідно до ч.1 ст.189 ЦПК України, завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно пункту 11 ч.2 ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує питання про направлення судових доручень.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.198 ЦПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого засідання у випадку, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

За змістом ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно до ч.1ст. 87 ЦПК України, суд який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, у разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії.

Відповідно до статті 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Законом України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР "Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" ратифіковано Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписану від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року (далі Конвенція), учасником якої є в тому числі і Російська Федерація.

Відповідно до ст. 5 Конвенції (в редакції Протоколу від 28 березня 1997 року, який ратифікований Законом України від 03.03.1998 року № 140/98-ВР "Про ратифікацію Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року") при виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться одна з одною через свої центральні, територіальні та інші органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлено інший порядок зносин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції Договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Згідно ст. 1 Конвенції громадяни кожної з Договірних Сторін, а також особи, що проживають на її території, користуються на територіях всіх інших Договірних Сторін у відношенні своїх особистих і майнових прав таким же правовим захистом, як і власні громадяни цієї Договірної Сторони.

Право суду на звернення з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави закріплене також і в частині 1статті 80 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Тому, з метою дотримання прав відповідача ОСОБА_3 суд вважає за необхідне звернутися до компетентного суду Російської Федерації з судовим дорученням про надання правової допомоги, зокрема, про вручення відповідачу ОСОБА_3 копії позовної заяви та здійснення його допиту відносно позовних вимог.

Статтею 252 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд може зупинити провадження у справі.

У відповідності до пункту 8 частини 1статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також за власною ініціативою зупинити провадження в справі у разі звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до вимог п.12 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 8 частини першої статті 252 цього Кодексу, до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

За вказаних обставин Сектор судової роботи та міжнародного Співробітництва у Донецькій області Відділу судової роботи та міжнародної Правової допомоги Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у порядку вимог ст.498 ЦПК України необхідно направити матеріали для виконання вказаного судового доручення по даній цивільній справі.

Оскільки для виконання судового доручення потрібен значний проміжок часу, провадження у справі слід зупинити до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави, щодо виконання судового доручення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 197,252,498 ЦПК України, ч. 1ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», суд,-

постановив:

Доручити Сектору судової роботи та міжнародного Співробітництва у Донецькій області Відділу судової роботи та міжнародної Правової допомоги Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернутися до компетентного суду Російської Федерації з судовим дорученням про правову допомогу в рамках Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованої Україною 10 листопада 1994 року.

Доручити компетентному суду Російської Федерації виконати наступні процесуальні дії.

Вручити ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , копію цієї ухвали, з копією позовної заяви та доданих до неї документів.

Допитати відповідача ОСОБА_3 у даній справі по таким питанням:

1)Чи визнає ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини?

2)Якщо не згоден, то чому?

3) Чи згоден ОСОБА_3 на розгляд справи за його відсутності?

Повідомити ОСОБА_3 про резервні дати судових засідань 9 год. 00 хв. 12 вересень 2021 року та о 09 год. 00 хв. 12 грудня 2021 року, що має відбутися в приміщенні Селидівського міського суду Донецької області за адресою: Україна, Донецька область, місто Селидове, вулиця Пушкіна, будинок № 4.

У випадку наявності інших вимог під час виконання судового доручення судом Російської Федерації, направити відповідні документи до суду запитуючої сторони.

Після виконання даного доручення направити всі документи на адресу Селидівського міського суду Донецької області відповідно до вимог Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22 січня 1993 року (місто Мінськ) до 12 липня 2021 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Селидівької міської ради, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини зупинити до надходження відповіді від іноземного суду або явки відповідача у судове засідання для розгляду справи по суті, залежно від події, яка станеться раніше.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Владимирська