Справа № 932/3695/21
Провадження № 2/932/1663/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, в якій просив зобов`язати ТУ ДСА України в Дніпропетровській області нарахувати на суму виплаченої йому заробітної плати за період з 01.12.2020 року по 16.02.2021 року включно, зазначену в системі персоніфікованого обліку, єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та сплатити його на відповідний рахунок Державної фіскальної служби за місцем обліку, а також зобов`язати відповідача надати до Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області звітність у зв`язку із нарахуванням єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 за період з 01.12.2020 року по 16.02.2021 року включно.

Дослідивши подану позовну заяву та додані до неї матеріали, суд вважає, що у відкритті провадження у справі належить відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Визначення правильної юрисдикційності того чи іншого спору має важливе значення. Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Про належність конкретного спору до юрисдикції адміністративного суду, її відмежування від інших видів судової юрисдикції можна судити за сукупної наявності зовнішніх ознак публічно-правових відносин, з яких цей спір виник. Саме такі ознаки і є критеріями адміністративної юрисдикції.

Відсутність хоча б одного з критеріїв унеможливлює висновок про належність конкретного публічного-правового спору до юрисдикції адміністративного суду.

Критеріями адміністративної юрисдикції є:

1) публічно-правові (адміністративно-правові) відносини;

2) рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень або виконання носіями публічних повноважень обов`язків, передбачених законодавством;

3) присутність у спірних правовідносинах суб?єкта владних повноважень, суб?єкта делегованих повноважень або носія публічних повноважень;

4) здійснення суб?єктом адміністративного повноваження, спір про право чи обов`язок у сфері публічного адміністрування;

5) законодавство, яке закріплює повноваження суб?єктів у сфері публічного адміністрування (адміністративне законодавство чи адміністративна норма, якими врегульовано спірні правовідносини).

Як встановлено судом, позивач працював у Самарському районному суді м. Дніпропетровська на посаді секретаря судового засідання, мав сьомий ранг державного службовця.

Спір виник з приводу того, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровський області не нараховано на заробітну плату позивача єдиний соціальний внесок, не сплачено його на рахунок Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області та не подано відповідну звітність.

В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, спір з приводу нарахування єдиного соціального внеску на заробітну плату, не можна вважати трудовим спором, оскільки він пов`язаний безпосередньо із реалізацією владних функції органом державної влади ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, що виступає як суб`єкт владних повноважень. Крім цього, позивач не перебував та не перебуває у трудових відносинах безпосередньо з ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, оскільки до повноважень цього органу віднесено лише здійснення матеріально-технічного забезпечення діяльності судової влади України, обслуговування рахунків, нарахування та виплата заробітної плати тощо. Отже, спір про зобов`язання здійснити нарахування на заробітну плату працівнику суду та сплатити єдиний соціальний внесок, не є цивільно правовим та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 19, 186, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, про зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 право на звернення з адміністративним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів із дня отримання її копії.

Суддя І.А. Кондрашов