Справа № 462/1032/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 500 грн. до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з останнього аліменти за минулий час починаючи з 13.11.2020 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 27.05.2017 року. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом із позивачем, перебуває на утриманні позивача. Зазначає, що у листопаді-грудні 2020 року відповідач не допомагає з утриманням дитини. Також остання зазначила, що відповідач тривалий час вчиняв фізичне, психологічне насильство щодо неї у присутності сина, відтак остання подала позов про розірвання шлюбу. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.03.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі зареєстрованому 27.05.2017 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с. 10), та від спільного подружнього життя, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11), який згідно акту ОСББ «Перший та Патона» № 130 від 15.02.2021 року фактично проживає без реєстрації разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Позивач зверталася 13.11.2020 року із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину (а.с. 15), однак ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.12.2020 року у справі № 465/7418/20 відмовлено у видачі судового наказу (у зв`язку із не встановленим місцем проживання (перебування) ОСОБА_2 ) (а.с. 17-18), окрім цього, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.02.2021 року у справі № 462/100/21 відмовлено у видачі судового наказу (у зв`язку із не встановленим місцем проживання (перебування) ОСОБА_2 ) (а.с. 19-20).

Окрім цього, позивач надала суду підтвердження витрат на дитину ОСОБА_3 (а.с. 26-49).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, потребу дітей у матеріальній допомозі, стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, та враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 5 500 грн., які підлягають індексації, відповідно до закону, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд зазначає, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України).

Щодо вимоги позову про стягнення аліментів за минулий час а саме, починаючи з 13.11.2020 року, то така не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду 22.02.2021 року.

З огляду на вимоги ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908 грн., від сплати якого позивач була звільнена згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», слід стягнути з відповідача на користь держави.

Згідно з ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 268ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину- задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору у дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Відповідно до вимог п. п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя/підпис/ Н. М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: