УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/5275/21

Номер провадження 2/712/1929/21

17 травня 2021 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси м. Черкаси Марцішевська О.М. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до гаражного-будівельного кооперативу «Зірочка-1» про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовом до відповідача гаражного-будівельного кооперативу «Зірочка-1» (м. Черкаси, вул.. Оборонна, 18) про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що позивач ОСОБА_1 з 16.11.2018 року працював у Гаражно-будівельного кооперативу «Зірочка-1» на посаді сторожа, що підтверджується трудовою книжкою позивача та формою ОК-5 Пенсійного фонду України. Згідно наказу від 16.11.2020 року № 38 позивач був звільнений з посади сторожа з 16.11.2020 року, на підставі п.2 ст.40 КЗпП України - за станом здоров`я. Даним незаконним звільненням право на працю позивача було порушено роботодавцем/відповідачем, звільнення було незаконним, безпідставним та було викликано лише невдоволенням керівництва відповідача, щодо «переведення сторожів» на роботу без офіційного працевлаштування для мінімізації податків. Безпідставність першого звільнення 16.11.2020 року за станом здоров`я згідно п. 2ст. 40 КзпП України було визнано самим відповідачем лише після перевірки Управління держпраці в Черкаській області та звернення 17.12.2020 р. Позивача до суду з відповідною заявою про поновлення на роботі (справа 712/12723/20). Відповідач лише в судовому засіданні 24.03.2021 року по справі № 712/12723/20 разом з заперечення на відповідь на відзив повідомив, що згідно протоколу зборів правління відповідача № 43/1 від 25.12.2020 року позивач з 25.12.2020 року поновлений на роботі. У зв`язку з поновленням на роботі позивача, в задоволені позовних вимог по справі № 712/12723/20 відмовлено. Проте, даним протокол зборів правління відповідача № 43/1 від 25.12.2020 року відразу було ухвалено рішення про друге звільнення позивача вже згідно п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП. Відповідно до наказу № 45 від 31.12.2020 року відповідач звільнив позивача вдруге. Як вже зазначалось, позивач дізнався про друге звільнення згідно п. 1 ч. 1 ст.40 КЗпП відповідно до наказу № 45 від 31.12.2020 року, лише 24.03.2021 року. Трудову книжку отримав 15.04.2021 року під розписку, а фактичний розрахунок нарахованої виплати при звільненні отримав лише 16.04.2021 року. Позивач вважає за потрібне зазначити, що відповідачем в справі № 712/12723/20 у відзиві на позовну заяву від 19.02.2021 року визнає, що позивач звільнений один раз згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Крім того в судовому засіданні 26.02.2021 року відповідач та його представник стверджували, що звільнили позивача лише згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України. Про поновлення на роботі від 25.12.2020 року згідно протоколу зборів правління відповідача № 43/1 від 25.12.2020 року та звільнення від 31.12.2020 року згідно п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП України жодної інформації не повідомляли. Відповідач всупереч ст. 83 ЦПУ лише в запереченні на відповідь на відзив повідомив про існування даного факту та додав копію наказу про звільнення від 31.12.2020 року № 45. Відповідач грубо порушив законодавство про працю, звільнення позивача, згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України на підставі наказу про звільнення від 31.12.2020 року № 45 є незаконним, таким що не відповідає вимогам чинного законодавства з наступних підстав: Всупереч вимогам статті 492 КЗпП України відповідач не запропонував Ппозивачу вакантні посади на підприємстві, хоча повинен був це зробити. Станом на день звільнення 31.12.2021 року відповідачем не проведено розрахунок при звільненні, позивачу не виплатили нараховану заробітну плату, компенсацію за не використану відпустку та вихідну допомогу при звільненні, разом в сумі - 13655 грн. 86 коп. Таким чином з позивачем був проведений не повний розрахунок при звільненні та належні позивачу нараховані кошти були виплачені лише 16.04.2021 року.

Внаслідок порушення відповідачем законних прав позивача ОСОБА_1 , а саме: незаконного звільнення 16.11.2020 року за станом здоров`я, згідно п.2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, незаконність звільнення 16.11.2020 року було визнано самим відповідачем лише після перевірки Управління держпраці в Черкаській області та звернення 17.12.2020 р. Позивача до суду з відповідною заявою про поновлення на роботі (справа 712/12723/20) та незаконного звільнення 31.12.2021 року за скороченням штату, згідно ч. 1 п. 1ст.40 КЗпП України, про яку позивач дізнався лише в березні 2021 року підчас розгляду справи № 712/12723/20, а також проведення несвоєчасного розрахунку при звільненні 31.12.2021 року лише 16.04.2020 року, відповідачем порушено конституційне права позивача на оплату працю, було порушено звичний для Позивача уклад життя, завдало моральних страждань, які виразилися в переживаннях, пов`язаних необхідністю звернення до суду за захистом свого порушеного права, останній зазнав втрат немайнового характеру, тобто позивачу завдано моральну шкоду. В результаті невиплати заробітної плати протягом тривалого періоду часу, позивач поніс моральні страждання, що зумовило зміну способу життя, був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя для належного утримання. Враховуючи, що позивач був незаконно розбавлений джерела існування, через що опинилися в складних життєвих обставинах, оскільки була позбавлена можливості забезпечувати себе належними умова для проживання, що призвело до депресії, загострення хронічних хвороб.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з нормами ч. 3 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

До позовної заяви подано копію посвідчення учасника бойових дій, згідно з яким він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Так, відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 зазначеного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, Законом № 3674-VI звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/70/20 від 6 травня 2020 року зробила зовсім висновок, що судовий збір не стягується з учасників бойових дій тільки у разі, якщо вони звертаються за захистом своїх порушених прав, які пов`язані із ветеранським статусом.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з приводу стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні, яка не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання позову у цій справі підлягає сплаті.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. (ч.4 ст.177 ЦПК України).

Позовна заява подана ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, а саме - не додано квитанцію про сплату судового збору.

За нормою пункту 10 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, визначається загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем фактично заявлено одна позовна вимога майнового характеру та одна позовна вимога немайнового характеру, однак судовий збір не сплачений.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати - 908 грн. Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не менше 908 грн. та не більше 11350 грн.

Таким чином позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 908 грн. та немайнового характеру у розмірі 908 грн., всього 1816 грн.

Судовий збір слід сплатити на за реквізитами: рахунок отримувача UA0023766, отримувач платежу - ГУК у Черк. обл. /Соснів. р-н/ 22030101, код ЄДРПОУ отримувача - 37930566, код банку отримувача (МФО) 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до гаражного-будівельного кооперативу «Зірочка-1» про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні - надавши позивачеві строк для усунення недоліків в 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається http://sn.ck.court.gov.ua/sud2316/ .

Суддя: О.М.Марцішевська

Повний текст ухвали виготовлений 17 травня 2021 року