Справа № 509/4144/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Козирського Є.С.

при секретарі Лисенко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 12 травня 2019 року він передав 145154 гривень відповідачці ОСОБА_2 яка прийняла у власність дані гроші, та зобов`язалась переоформити на позивача 6/25 частин житлового будинку з загальною площею 141 кв.м., житловою площею 77,6 кв.м., що належить їй на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1693 га., при цьому сторони на свій розсуд склали письмово договорів купівлі продажу вказаної частини будинку. В подальшому відповідачка, свої зобов`язання щодо переоформлення частини будинку на позивача не виконує і на письмову вимогу про повернення взятих коштів не реагує.

З цих підстав позивач просив стягнути з відповідачки борг в розмірі передав 145154 гривень.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій справу просив розглянути без його участі, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідачки в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Також надав суду відзив на позовну заяву, в якому фактично позов визнав, та зазначив що відповідачка не має можливості в законному порядку переоформити на позивача 6/25 частин житлового будинку з загальною площею 141 кв.м., житловою площею 77,6 кв.м., що належить їй на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 , вона також вважає, що складаний сторонами договір купівліпродажу частини будинку є недійсний, борг в сумі 145154 гривень визнає, разом з тим на теперішній час у відповідачки не має можливості повернути позивачу борг. Відповідачка та позивач при написанні розписки про передачу-прийняття коштів згідно складеного ними договору купівлі-продажу частини будинку, спільно погодились, що у разі неможливості переоформити цей об`єкт нерухомості у нотаріуса та внести відомості про переоформлення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передачу коштів у розмірі 145154 гривень, вони будуть вважати як договір позики.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої ст. 215 Цивільного кодексу недійсним є правочин, якщо його недійсність установлено законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання судом такого правочину недійсним не вимагається. Нікчемний правочин є недійсним на підставі закону, а тому також не створює інших наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Статтею 228 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Згідно правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

При укладанні договору купівлі продажу житлового будинку від 12 травня 2019 року, сторонами порушено положення щодо порядку державної реєстрації права власності на нерухомість, визначеного Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952 IV та постановою Кабінету міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З`ясувавши всі обставини, враховуючи доводи сторін (і між ними немає спору) суд визнає, що договір купівлі продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 12 травня 2019 року, - є недійсним (нікчемний правочин).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.ст. 1046, 1047 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 1 ЦПК України).

З розписки, вбачається, що 12 травня 2019 року відповідачка ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 , запис № 923 орган видачі 5140, РНОКПП НОМЕР_2 отримала у власність, від позивача ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_3 виданий Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області 23.10.1997 року РНОКПП НОМЕР_4 грошові кошти в розмірі 145154 гривень.

Відповідачка згідно договору, який був укладений у простій письмовій формі, повинна повернути гроші, але свої зобов`язання відповідачка не виконала.

У зв`язку із наведеним суд вважає, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1452 гривень, сплачений позивачем при подачі позовної заяви.

Керуючись ст.ст.2-13,76-80,141,258,263-265,266 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий органом 5140 03.03.2018 року на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_3 борг в розмірі 145 154,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий органом 5140 03.03.2018 року на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 1452 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Є. С. Козирський