Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 27 травня 2021 року

Коропський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Хілько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Коропської селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , в зв`язку з чим відкрилась спадщина. До складу спадщини, крім іншого майна, входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4481 га. кадастровий номер :07:000:4619, площею 2,65 га. кадастровий номер :07:000:0619 та площею 1,3846 га. кадастровий номер :07:000:2619, право на яке посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 393984. Її дід ОСОБА_3 прийняв спадщину ОСОБА_2 , але не встиг оформити своїх спадкових прав, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак нотаріус не видала свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельні ділянки виданий після смерті його власника. А тому позивач просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4481 га. кадастровий номер :07:000:4619, площею 2,65 га. кадастровий номер :07:000:0619 та площею 1,3846 га. кадастровий номер :07:000:2619.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник Коропської селищної ради в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надійшла заява, в якій зазначено, що Коропська селищна рада позов ОСОБА_1 визнає в повному обсязі. Просить розглянути справу без участі їх представника. Наслідки ст. 206 ЦПК України селищній раді відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Даний позов зареєстровано в суді 29.03.2021 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 31.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 06.05.2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду.

Вивчивши надані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову зі слідуючих підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , які були чоловіком і дружиною та бабою і дідом позивача. ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , але не встиг оформити своїх спадкових прав. Факт прийняття спадщини підтверджується довідкою Поліського старостинського округу, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи № 185/2016.

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 393984 виданого 26.02.2010 року, власником земельних ділянок площею 0,4481 га. кадастровий номер :07:000:4619, площею 2,65 га. кадастровий номер :07:000:0619 та площею 1,3846 га. кадастровий номер :07:000:2619 була ОСОБА_2 .

Також, право власності на зазначені земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_2 в Державному земельному кадастрі.

Згідно довідки відділу у Коропському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області: в Книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Присеймів`я» є запис про те, що на гр. ОСОБА_2 зареєстровано 30.03.1998 року сертифікат серія ЧН номер 0288390 (реєстраційний номер 696). Площа в умовних кадастрових гектарах 4,69 га. Відомості про земельні ділянки які передані у приватну власність ОСОБА_2 внесені до бази Державного земельного кадастру.

За повідомленням приватного нотаріуса Коропського нотаріального округу Лазаренко А.В., спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 .

Оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 393984, виданий після смерті його власника, нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 9-10 ст. 5 ЗК України 1990 року (який діяв за життя спадкодавця ОСОБА_2 ), кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості).

Згідно ч. 2 ст. 23 ЗК України 1990 року визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі - Указ № 720/95) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Згідно п. 2 Указу № 720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно роз"яснень, які містяться у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Верховний суд при розгляді справи № 599/1833/15-ц провадження № 61-4320св18 та справи № 717/641/18 провадження № 61-1332св19 зробив наступний висновок: «Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до відповідних списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнень і затвердження указаних списків, а з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта про право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству».

Державний акт на право колективної власності на землю виданий КСП «Присеймів`я» 28.11.1995 року.

Вирішуючи даний спір, суд також враховує, що ОСОБА_2 отримала сертифікат про право на земельну частку (пай) за життя. Таким чином, держава здійснила своє волевиявлення щодо передачі ОСОБА_2 земельної частки (паю).

Отже, визнання за позивачем права власності на спірні земельні ділянки є належним способом захисту права на спадщину. Можливість захистити право позивача в інший спосіб відсутня, так як земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери і відомості про них внесені до бази Державного земельного кадастру.

На підставі викладеного, керуючись ст. 392 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4481 га. кадастровий номер :07:000:4619, площею 2,65 га. кадастровий номер :07:000:0619 та площею 1,3846 га. кадастровий номер :07:000:2619.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Грушко О. П.