Справа № 128/88/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2021 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Шевчук Л.П.,
при секретарі судового засідання: Ружицькій ІК.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,-
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. У разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення.
Справа, що розглядається є малозначною в розумінні ч.6 ст.19 ЦПК України, а відтак у ній допускається представництво особою, яка досягла 18 років, має цивільну процесуальну дієздатність та діє на підставі довіреності, що видається від імені юридичної особи на підставі ч.2 ст. 60, ч.3 ст. 62 ЦПК України.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України, враховуючи що він скористався своїми процесуальними правами.
Заяв та клопотань не надходило.
Ухвалою від 15.01.2021 позовну заяву ПАТ «НАСК «Оранта» залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позову (а.с. 38)
Ухвалою від 26.01.2021 позовну заяву ПАТ «НАСК «Оранта» прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 50)
Ухвалою суду від 19.05.2021 постановлено, розгляд даної справи здійснювати в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення відповідно до рекомендованого поштового відправлення, відзиву на позов не подав, заперечень щодо розміру суми, яку просить стягнути із нього позивач, не надав.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається.
З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу від 19.05.2021.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до копії Поліса №АМ/5768820 від 12.03.2018 обов`язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_1 , який є власником транспортного засобу марки «Deawoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , застраховано в ПАТ «НАСК «Оранта» цивільно-правову відповідальность власників наземних транспортних засобів (а.с. 7).
Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 10.10.2018 (а.с. 16) сума страхового відшкодування складає 771,20 грн.
11.10.2018 було затверджено страховий акт №ОЦВ-18-02-9372/1, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 771,20 грн. (а.с. 17).
Позивачем направлялися відповідача Регресна вимога (а.с. 30-30-б) та Досудове попередження (а.с. 31-31-б) з вимогою сплатити 50% страхового відшкодування в сумі 385,60 грн., які отримані відповідачем.
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд, згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу, вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Між сторонами виник спір щодо права регресної вимоги страховика до особи, винної в настанні страхового випадку, що регулюється Законом України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до пункту 381.1 статті 381 Закону № 1961-ІV, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
У відповідності до пункту 13.2 статті 13 Закону № 1961-ІV, Розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Як вбачається з Полісу № АМ/5768820, ОСОБА_1 як власник транспортного засобу «Deawoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , який особисто керував даним транспортним засобом, скористався правом на зменшення страхового платежу як пенсіонер.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 385,60 грн.
Окрім того, слід зазначити, що згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;) зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
У разі, якщо санкції договором не передбачені, кредитор відповідно до ст. 625 ЦКУ, має право вимагати від боржника сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3% річних від простроченої суми.
Крім того, згідно із частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з ОСОБА_1 необхідно стягнути 385,60 грн. (страхове відшкодування) + 127,75 (пеня) + 11,57 (3% річних) + 89 грн.(відправка листів), що складає 613,32 грн.
Згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн.
Відповідно до ст.ст. 22, 549, 611, 612, 625, 993, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-289, 354 ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Л.П. Шевчук