Справа №701/441/21
Номер провадження2/701/239/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка, Маньківського району, Черкаської області у віці 70 років помер батько позивача - ОСОБА_2 , про що 26.04.2012 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 40, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 26.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області. Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області від 23.10.2020 року № 2558 підтверджує, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті. На день смерті ОСОБА_2 за даною адресою були зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_5 доводиться позивачу сином, ОСОБА_4 доводиться позивачу матір`ю та відповідно дружиною покійного батька позивача ОСОБА_2 . Прізвище позивача на даний час значиться ОСОБА_6 , яке змінено з попереднього прізвища ОСОБА_7 згідно Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 29.12.2020 року у справі №701/926/20, яким розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 та відновлено ОСОБА_3 дошлюбне прізвище ОСОБА_6 . Після смерті батька ОСОБА_2 позивач прийняла спадщину та оформила її прийняття у Маньківській державній нотаріальній конторі, де за заявою позивача заведено спадкову справу № 352 за 2012 рік. При цьому, мати позивача ОСОБА_4 (дружина покійного) відмовилась від прийняття спадщини, про що подала відповідну заяву про відмову від прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Справжність підпису на вказаній заяві від 18.09.2012 року посвідчено державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., та зареєстровано за № 912 у спадковій справі № 352-/2012, про що міститься відповідна відмітка нотаріуса на заяві. 05 грудня 2012 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі № 352 за 2012 рік, яке зареєстровано в реєстрі за № 1920. Даним свідоцтвом нотаріусом посвідчено, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем майна гр. ОСОБА_2 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФО НОМЕР_2 , що мешкає в АДРЕСА_1 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 . Право власності на оформлене спадкове майно зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію прав від 26.12.2012 № 36976168. Також, перехід права власності в порядку спадкування підтверджено відміткою нотаріуса на свідоцтві про право власності на житло від 06.08.1993, виданому Маньківським виробничим управлінням житлово-комунального господарства, згідно якого позивач також є співвласником даної квартири. Разом з тим, виявилось, що в процесі оформлення спадкових прав немає можливості в нотаріальному порядку оформити у спадщину інше спадкове майно, яке залишилось після смерті батька одноповерховий окремий кирпичний гараж, розташований у дворі будинку АДРЕСА_3 на вулицю Зоряна згідно Розпорядження селищного голови смт. Маньківка від 19.02.2016 року № 12 «Про перейменування вулиць та провулків смт. Маньківка та селища Жолудьково» на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні і заборону пропаганди їх символіки»». З метою оформлення спадкових прав позивач звернулася до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , що належав батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину отримано постанову про відмову ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії від 28.10.2020 року, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Відмова у видачі свідоцтв про право на спадщину мотивована тим, що заявником не було пред`явлено правовстановлюючий документ на майно, як це вимагає п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р., за № 282/20595, а саме: видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивачка до суду не з`явилася, але в своїй позовній заяві просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка, Маньківського району, Черкаської області у віці 70 років помер батько позивача ОСОБА_2 , про що 26.04.2012 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 40, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 26.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с. 20). Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області від 23.10.2020 року № 2558 підтверджує, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті (а.с. 21). На день смерті ОСОБА_2 , за даною адресою були зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_5 доводиться сином позивача, ОСОБА_4 доводиться матір`ю позивача та відповідно дружиною покійному батькові позивача ОСОБА_2 . Прізвище позивача на даний час значиться ОСОБА_6 , яке змінено з попереднього прізвища ОСОБА_7 згідно Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 29.12.2020 року у справі №701/926/20, яким розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 та відновлено ОСОБА_3 дошлюбне прізвище ОСОБА_6 (а.с. 17). Після смерті батька ОСОБА_2 позивач прийняла спадщину та оформила її прийняття у Маньківській державній нотаріальній конторі, де за заявою позивача заведено спадкову справу № 352 за 2012 рік. При цьому, мати позивача ОСОБА_4 (дружина покійного) відмовилась від прийняття спадщини, про що подала відповідну заяву про відмову від прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (а.с. 24). Справжність підпису на вказаній заяві від 18.09.2012 року посвідчено державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., та зареєстровано за № 912 у спадковій справі № 352-/2012, про що міститься відповідна відмітка нотаріуса на заяві. 05 грудня 2012 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі № 352 за 2012 рік, яке зареєстровано в реєстрі за № 1920 (а.с. 25). Даним свідоцтвом нотаріусом посвідчено, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем майна гр. ОСОБА_2 , 1941 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФО НОМЕР_2 , що мешкає в АДРЕСА_1 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 . Право власності на оформлене спадкове майно зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію прав від 26.12.2012 № 36976168 (а.с. 27). Також, перехід права власності в порядку спадкування підтверджено відміткою нотаріуса на свідоцтві про право власності на житло від 06.08.1993, виданому Маньківським виробничим управлінням житлово-комунального господарства, згідно якого позивач також є співвласником даної квартири (а.с. 28). Разом з тим, виявилось, що в процесі оформлення спадкових прав немає можливості в нотаріальному порядку оформити у спадщину інше спадкове майно, яке залишилось після смерті батька одноповерховий окремий кирпичний гараж, розташований у дворі будинку АДРЕСА_3 на вулицю Зоряна згідно Розпорядження селищного голови смт. Маньківка від 19.02.2016 року № 12 «Про перейменування вулиць та провулків смт. Маньківка та селища Жолудьково» на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні і заборону пропаганди їх символіки»» (а.с. 40). З метою оформлення спадкових прав позивач звернулася до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , що належав батькові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину отримано постанову про відмову ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії від 28.10.2020 року, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (а.с. 29-30). Відмова у видачі свідоцтв про право на спадщину мотивована тим, що заявником не було пред`явлено правовстановлюючий документ на майно, як це вимагає п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р., за № 282/20595 (далі Порядок), а саме: видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Одночасно нотаріусом повідомлено, що на підставі заяви ОСОБА_3 від 18.09.2012 року про прийняття спадщини за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., була відкрита спадкова справа № 352 за 2012 рік. За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. На момент заведення спадкової справи, заповіти, спадкові договори та спадкові справи на ім`я та від імені ОСОБА_2 відсутні. Як випливає із сукупності мотивації, наведеної у постанові нотаріуса від 28.10.2020 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 на гараж після смерті батька - ОСОБА_2 , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. При цьому, інших спадкоємців, які реалізували своє право на спадкування, - немає. Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області від 23.10.2020 року № 2558, у постанові державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., від 28.10.2020 року, вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного законом, який реалізував свої права на спадкування після смерті ОСОБА_2 , є лише ОСОБА_3 , позивач по справі. Разом з тим, хоча у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстави відсутності правовстановлюючого документа, наявні документи сукупно підтверджують те, що майно дійсно належало покійному, однак за життя він не встиг отримати правовстановлюючий документ на майно, однак це не спростовує факту належності майна спадкодавцеві та відповідно підтверджує право спадкоємця на оформлення майна у спадщину. 25.09.2020 року на замовлення позивача, ПП «Уманський центр технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на дану будівлю, яка за усіма ознаками відноситься до нерухомого майна (а.с. 31-35). Згідно даних Технічного паспорта, гараж (машино-місце) АДРЕСА_5 значиться 1991 року побудови, площа основи становить 17,3 кв.м., висота будівлі становить 1,92 м., об`єм становить 33 куб.м. 15.10.2020 проведено обстеження за місцем розташування гаража, складеним за участі депутата Маньківської селищної ради Демченко В.А., в присутності жителів будинку АДРЕСА_3 : гр. ОСОБА_3 (проживає в квартирі АДРЕСА_2 ), гр. ОСОБА_9 (проживає в квартирі АДРЕСА_6 ), ОСОБА_10 (проживає в квартирі АДРЕСА_7 ) (а.с. 36). Даним актом встановлено та підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає із своїм сином та матір`ю у квартирі АДРЕСА_2 . У дворі будинку АДРЕСА_3 знаходиться одноповерховий кирпичний гараж розмірами 2,83 на 6,10 м на відстані 20 м у північно-східному напрямку від фасадної стіни 2 (другого) під`їзду будинку. Згідно підтверджень вищевказаних сусідів, жителів смт. Маньківка Черкаської області, даний гараж належить гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будувався цей гараж власними силами за власні кошти спільно ОСОБА_3 разом з її батьком ОСОБА_2 . Даним гаражем повністю самостійно володіє та користується гр. ОСОБА_3 за призначенням, за наявними даними, ніхто з жителів будинку АДРЕСА_3 будь-яких претензій щодо існування даного гаража не має, поряд з цим гаражем знаходяться металеві гаражі інших жителів даного будинку. 02 жовтня 2020 року між позивачем та Маньківською селищною радою Черкаської області було укладено договір оренди землі № 435 відносно земельної ділянки загальною площею 0,0015 га (без присвоєного кадастрового номера), яка знаходиться в АДРЕСА_3 під розміщеним індивідуальним гаражем (а.с. 41-42). За умовами п. 5 даного договору, його укладено на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Також встановлено розмір та порядок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. За умовами п. 12 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 02 жовтня 2020 року, земельна ділянка передана позивачу для використання за призначенням (а.с. 43). Попередньо, 29 вересня 2010 року між батьком позивача ОСОБА_2 (орендар) та Маньківською селищною радою Черкаської області було укладено договір оренди землі, за яким орендареві передано в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку загальною площею 0,0015 га, яка знаходиться в АДРЕСА_3 під збудованим індивідуальним гаражем (а.с. 44-45). За умовами п. 5 даного договору, його укладено на 5 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Також встановлено розмір та порядок сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. За умовами п. 11 договору, земельна ділянка передається в оренду під збудованим індивідуальним гаражем. За умовами п. 12 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 29 вересня 2010 року, земельна ділянка передана орендареві для використання за призначенням (а.с. 46). Також, листом Маньківської селищної ради від 11.02.2010 року № 116/02-9, адресованим ОСОБА_2 , повідомлено, що заява від 29.01.2010 р., № 29/02-14 щодо продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004 р., № 42 під збудованим індивідуальним гаражем розглянута (а.с. 47). Повідомлено, що продовжено договір оренди земельної ділянки терміном на п`ять років. Тобто, попередньо у 2004 році між Маньківською селищною радою та батьком позивача ОСОБА_2 також було укладено договір оренди земельної ділянки під збудованим індивідуальним гаражем. Протягом всього часу користування земельною ділянкою згідно укладених договорів батьком позивача, а потім позивачем сплачено орендну плату у визначеному розмірі, що підтверджується доданими підтверджуючими квитанціями про оплату (а.с. 49-57). Разом з тим, на вказаній земельній ділянці, розташованій у дворі будинку АДРЕСА_3 , знаходиться майно, яке належало батькові позивача, та яке належить позивачу в порядку спадкування - індивідуальний гараж АДРЕСА_5 . В даний час позивач не має можливості звернутись за присвоєнням поштової адреси фактично об`єкту нерухомості, оскільки відповідно до приписів Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва нерухомого майна, затвердженого Постановою КМУ від 27.03.2019 № 367 «Деякі питання дерегуляції господарської діяльності», адреса об`єкта будівництва присвоюється за зверненням замовника будівництва або за заявою в даному випадку власника об`єкта нерухомого майна. У свою чергу, власник майна - заявник має надати документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна. Позивач не має документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, що виключає вказану можливість звернення за присвоєнням та отриманням адреси об`єкта нерухомого майна. Розміщення гаража не створює перешкод чи порушень державних будівельних норм і правил у зв`язку з розміщенням даного об`єкта в зоні земельної ділянки, де також розташований багатоквартирний будинок. На звернення позивача, листом відділу будівництва, інфраструктури, енергетики та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації від 01.12.2020 № 172/18-06 повідомлено, що станом на 01.12.2020 діючими є державні будівельні норми, які поширюються на планування і забудову територій населених пунктів на державному, регіональному та місцевому рівні ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (а.с. 48). Ці Норми є обов`язкові для органів державного управління, місцевого самоврядування, підприємств та установ незалежно від форм власності, а також громадян, які здійснюють будівництво і благоустрій населених пунктів та інших територій. Відповідно до п. 10.8.8, табл. 10.6 розділу 10.8 «Споруди та підприємства для зберігання та обслуговування транспортних засобів» Норм, відстань від гаража на одне машино-місце до житлової забудови повинна бути не менше 10 метрів. Слід зазначити, що для гаражів ІІІ, ІІІа, ІІІб, ІV, IVа ступенів вогнестійкості відстані треба приймати не менше 12 метрів. Як зазначено вище, згідно акту обстеження від 15.10.2020, відстань від гаража до фасадної стіни будинку становить 20 м, тобто розміщення гаража не порушує будівельних норм. Разом з тим, будучи фактичним власником майна, позивач не має можливості в повній мірі здійснювати свої права власника та не має можливості оформити майно у спадщину та зареєструвати своє право власності виходячи з наявності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину та умов проведення реєстрації прав власності на майно. Згідно ст. 181 ЦК України "Нерухомі та рухомі речі" зазначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно ст. 182 ЦК України "Державна реєстрація прав на нерухомість" зазначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення підлягають державній реєстрації. Об`єкти завершеного та незавершеного будівництва слід відносити до нерухомого майна внаслідок наявності в них зв`язку з землею, що визначено ст. 181 ЦК України як критерій віднесення речей до нерухомих. Тому право на них має бути зареєстровано в органі, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Вона відбувається на підставі Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ст. 331 ЦК України зазначено: "Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р., № 1127, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. Як свідчать наявні обставини, у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на майно та позивачка не може скористатись даним порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на даний час, оскільки не має відповідних правовстановлюючих документів. Разом з тим, у відповідності до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Тобто, лише у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду, позивачка зможе скористатись порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (при відповідній потребі у цьому), для чого подати відповідні документи до органу державного архітектурно-будівельного контролю, замовити проведення технічного обстеження, тобто будучи власником майна, у якого є про це відповідний підтверджуючий правовстановлюючий документ. При цьому, дане майно гараж є відокремленим самостійним майном, який збудовано не в комплексі з житловим будинком садибного типу. Разом з тим, у відповідності до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р., № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Відповідно до п. 43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р., № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Тобто, за даними приписами порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, майно не підлягає до прийняття до експлуатації, оскільки збудоване до 5 серпня 1992 року. Згідно частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або із істотним порушенням будівельних норм і правил. Саме будівництво без належно затвердженого проекту і має місце в даному випадку. Згідно частини 3 статті 376 Цивільного кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Тобто, будівництво об`єкта проводилось без затвердженого проекту, разом з тим на даний час земельна ділянка позивачу надана під уже збудоване нерухоме майно. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав може бути визнання права. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ч. 1 та ч .2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 325 Цивільного кодексу України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачкою достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 181, 182, 317, 319, 321-322, 325, 328, 331, 376, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка, Маньківського району, Черкаської області, право власності на гараж (машино-місце) № 2, розташований на земельній ділянці площею 0,0015 га по АДРЕСА_3 згідно даних технічного паспорта та акта обстеження за місцем розташування від 15.10.2020 року, зареєстрованого Маньківською селищною радою Черкаської області 15.10.2020 року за № 1406.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко