ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 червня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/428/21

Головуючий у першій інстанції Іващенко А. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/900/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої-судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: орган опіки та піклування Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2021 року у справі за клопотанням ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною,

місце ухвалення судового рішення м. Новгород-Сіверський,

дата складання повного тексту ухвали суду 22 квітня 2021 року.

У С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про продовження строку дії рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2019 року про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

У мотивування заявлених вимог зазначала, що рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2019 року ОСОБА_2 визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуном ОСОБА_1 , визначено строк дії рішення 2 роки з моменту набрання ним законної сили. Посилалась на те, що відносно ОСОБА_2 проведено 27 листопада 2018 року судово-психіатричну експертизу № 625, за змістом якої з огляду на характер психічного захворювання ОСОБА_2 будь-яке майбутнє одужання останньої є неможливим. Указувала, що наведений експертний висновок знаходиться у матеріалах справи № 739/1246/18 і просила суд його дослідити та, керуючись ст. 300 ЦПК України, задовольнити клопотання про продовження строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2021 року клопотання заявниці залишено без руху і надано десятиденний строк з дня її отримання для усунення недоліків. Указане судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 8 ст. 300 ЦПК України не додала до клопотання висновку судово-психіатричної експертизи на підтвердження його доводів про те, що ОСОБА_2 продовжує страждати на хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2021 року повернуто ОСОБА_1 клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною. Суд мотивував таке рішення тим, що у визначений строк зазначені в ухвалі про залишення клопотання без руху недоліки заявниця не усунула.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ч. 8 ст. 300 ЦПК України, ч. 1 ст. 185 ЦПК України, внаслідок чого постановлено незаконне судове рішення. Зазначено, що у клопотанні про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною зазначено достатні обставини щодо наявності у ОСОБА_2 хронічного стійкого розладу психічної діяльності у вигляді вродженої розумової відсталості з системним недорозвиненням мови (F-12 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), який позбавляє останню здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що встановлено висновком судової психіатричної експертизи № 625 від 27 листопада 2018 року, про необхідність дослідження якого під час судового розгляду заявлено клопотання. ОСОБА_1 посилається на те, що ч. 8 ст. 300 ЦПК України зобов`язує заявника не подати новий експертний висновок, а зазначити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу особи з посиланням на такий.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Повертаючи клопотання ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявниця не виконала вимоги ухвали про залишення клопотання без руху: не надала висновку судово-психіатричної експертизи на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_2 продовжує страждати на хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, що, за приписами ч. 8 ст. 300 ЦПК України, є обов`язком заявника.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч.ч. 6-7 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Згідно із ч. 8 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, ОСОБА_1 обґрунтовувала його тим, що рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2019 року ОСОБА_2 визнано недієздатною, призначено її опікуном ОСОБА_1 та визначено строк дії рішення - 2 роки з дня набрання рішення законної сили. Висновком судово-психіатричної експертизи № 625 від 27 листопада 2018 року відносно ОСОБА_2 встановлений хронічний, стійкий розлад психічної діяльності у вигляді вродженої розумової відсталості з системним недорозвиненням мови (F-12 за Міжнародною Класифікацією хвороб 10 перегляду), який позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що, на думку заявниці, є достатньою правовою підставою для вирішення питання про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною. При цьому, ОСОБА_1 заявила клопотання про дослідження наявного у матеріалах цивільної справи № 739/1246/18 висновку судово-психіатричної експертизи № 625 від 27 листопада 2018 року.

Залишаючи клопотання заявниці без руху, та в подальшому повертаючи його, суд першої інстанції невірно розтлумачив положення ч. 8 ст. 300 ЦПК України та прийшов до передчасного висновку про необхідність надання заявницею висновку судово-психіатричної експертизи на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_2 продовжує страждати на хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавець лише визначив, що хронічний, стійкий психічний розлад має бути підтверджено відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. З огляду на те, така експертиза призначається лише судом (і саме тому називається судово-психіатрична) ОСОБА_1 не могла надати на виконання ухвали суду інший висновок, ніж той, який наявний в матеріалах цивільної справи, і який вона просила суд дослідити на підтвердження своїх доводів.

Колегія суддів також вважає, що неподання заявницею разом із клопотанням документів, передбачених ч. 8 ст. 300 ЦПК України, може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання при розгляді його по суті, а не для залишення його без руху відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, що узгоджується роз`ясненнями, викладеними у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Висновок суду першої інстанції про залишення клопотання ОСОБА_1 без руху та його подальше повернення в зв`язку із ненаданням висновку судово-психіатричної експертизи фактично містить судження, що стосуються суті заявлених вимог, і не є недоліками в розумінні ч. 8 ст. 300 ЦПК України. Питання достатності або недостатності доказів на стадії відкриття провадження у справі не вирішуються.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві".

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. ЄСПЛ зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Отже, ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, яке за змістом відповідає вимогам ст. 300 ЦПК України

Ураховуючи наведене вище у сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі, а отже в силу п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 червня 2021 року.

Головуюча: Судді: