Справа №295/5621/21
У х в а л а

Про залишення позовної заяви без руху

14 травня 2021 року

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Швецової Ліки Болеславівни, до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що перебуває в спільній частковій власності, встановлення порядку користування та вселення в квартиру,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Швецова Л.Б. звернулась до суду з позовом, в якому просить :

- виділити позивачам у володіння в натурі 2/5 ідеальних частин в квартирі АДРЕСА_1 , а саме: приміщення житлової кімнати -7, площею 16,9 кв. м. та лоджію, площею 2,21 кв.м.;

- встановити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 порядок користування допоміжними (нежилими) приміщеннями квартири, залишити в загальному користуванні коридор-1, площею 12.09 кв.м., туалет-2, площею1,2 кв.м., ванна кімната -3, площею 2,9 кв.м., кухня-6, площею 8,9 кв.м.;

- вселити позивачів в квартиру АДРЕСА_1 , зобов`язавши відповідачів надати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачами одночасно заявлено 2 вимоги немайнового характеру про встановлення порядку користування квартирою та вселення, а також вимогу майнового характеру про виділ частки із майна в натурі, що перебуває в спільній частковій власності.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В пункті 9 частини 1 статті 176 ЦПК передбачено, що ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам,- не нижче його балансової вартості.

Позивачами заявлено вимогу про виділ в натурі майна, яке належить їм на праві приватної власності, тобто спір випливає з приводу права власності на нерухоме майно.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивачів свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 907/9/17 від 26.02.2019 року та Касаційної цивільної палати Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 307/23/18.

Всупереч вказаним вимогам, позивачами не визначено ціну позову, яка виражається вартістю майна, яке просять виділити в натурі позивачі.

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду з позовом позивачі вказали, що вони є особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому звільнені від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 10 частини 1 статті 5 визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

До позовної заяви долучено копію посвідчення від 28.10.2014 року, зі змісту якого вбачається, що позивач ОСОБА_1 є громадянкою, яка віднесена до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто підтверджено наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору.

Разом з тим, до позовної заяви долучено копію посвідчення ОСОБА_2 , як дитини яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, строк дії посвідчення встановлений до повноліття особи. Станом на день звернення з позовом до суду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття, а відтак строк дії посвідчення закінчився, копію будь-якого іншого документа, який підтверджує наявність у ОСОБА_2 пільг зі сплати судового збору, до позовної заяви не долучено.

З урахуванням викладеного, до позовної заяви не долучені документи, які підтверджують, що позивач ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору, а відтак заявлені позивачем ОСОБА_2 дві позовні вимоги немайнового характеру та вимога майнового характеру підлягають оплаті судовим збором.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позовну заяву майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За позовну вимогу немайнового характеру, пред`явлену фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн.).

Згідно з ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

В позовній заяві ціна позову позивачами не визначена. Водночас, до позовної заяви позивачами долучено копію звіту про оцінку майна станом на 10.02.2021 року, зі змісту якого вбачається, що оціночна вартість 2/5 ідеальних частин спірної квартири складає 504896,00 грн.

Оскільки позивачами в позовній заяві ціна позову не визначена, суд вважає за можливе попередньо визначити суму судового збору, яка підлягає сплаті позивачем ОСОБА_2 , виходячи з оціночної вартості 2/5 ідеальних частин спірної квартири, що становить 504896,00 грн.

Таким чином, суд визначає судовий збір, що підлягає сплаті з вимоги майнового характеру про виділ в натурі частини квартири в сумі 5048,96 грн. (1 % від 504896,00 грн.)

З огляду на приписи ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», беручи до уваги, що кожному з позивачів на праві власності належить по 1/5 частці квартири АДРЕСА_1 , пропорційно до долі заявленої позовної вимоги майнового характеру позивачу ОСОБА_2 слід надати суду оригінал платіжного документа про сплату судового збору з вимоги майнового характеру в розмірі 2524,48 грн. (5048,96 грн.:2).

Крім того, з урахуванням положень абз. 2 ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_2 повинна сплатити судовий збір з двох вимог немайнового характеру в розмірі 1816, 00 грн. (908,00х2).

Таким чином, позивач ОСОБА_2 повинна надати суду докази сплати судового збору відповідно до кількості та розміру заявлених позовних вимог в сумі 4340,48 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування; позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всупереч вказаним вище положенням ЦПК України у позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги щодо можливості виділення в натурі 2/5 часток з трикімнатної квартири в багатоповерховому будинку відповідно до приписів ст. 364 ЦК України, в тому числі, щодо наявності технічної можливості такого виділу; відсутнє посилання на докази, якими підтверджуються вказані обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на те, що позивачі подали позов, який не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, не оплачений судовим збором, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачам строк, достатній для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 4, 177, 185, 187України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву, подану представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокатом Швецовою Лікою Болеславівною, до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що перебуває в спільній частковій власності, встановлення порядку користування та вселення в квартиру залишити без руху.

Встановити позивачам для усунення виявлених недоліків строк, що не перевищує 7 (семи) календарних днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Стрілецька