Дата документу 13.05.2021 Справа № 328/2576/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 328/2576/20
Провадження №22-ц/807/1788/21
Головуючий в 1-й інстанції - Курдюкова В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

секретарБабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Лисенко Сергія Дмитровича на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 05 лютого 2021 року, ухвалене у м. Токмак (повний текст рішення складено 15 лютого 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Селянське (фермерське) господарство «Утро» про визнання права власності на частку у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року позивачка звернулась до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Селянське господарство «Утро», в якому просила:

1.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 52,4 м2, житлова площа - 33 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

2.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :01:016:0119, із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

3.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 5,28 га, кадастровий номер :12:002:0055, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

4.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 5,5298 га, кадастровий номер :12:002:0004, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

5.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактичнопроживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 5,5298 га, кадастровий номер :12:002:0004, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

6.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 21,75 га, кадастровий номер :07:002:0111, яка знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

7.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 3,1298 га, кадастровий номер :04:001:0012, яка знаходиться території Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

8.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 5,96 га, кадастровий номер :05:002:0005, яка знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

9.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 7,84 га, кадастровий номер :09:001:0052, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

10.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 2 га, кадастровий номер :13:002:0048, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

11.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 6,1297 га, кадастровий номер :05:002:006, яка знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

12.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину автомобілю марки ЗАЗ 110217, рік випуску - 2003.

13.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину причепа марки Верда, рік випуску - 2015.

14.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину автомобілю марки Тоуоtа Land Cruiser, рік випуску - 2001.

15.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва - одноповерхова будівля зі стінами з дерев`яного брусу (сауна), розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 05 лютого 2021 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Селянське (фермерське) господарство «Утро» про визнання права власності на частку у спільному майні задовольнити частково.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 21,75 га, кадастровий номер :07:002:0111, яка знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 5,96 га, кадастровий номер :05:002:0005, яка знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 2 га, кадастровий номер :13:002:0048, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 6,1297 га, кадастровий номер :05:002:006, яка знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 10653 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Лисенко Сергія Дмитровича подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва - одноповерхова будівля зі стінами з дерев`яного брусу (сауна), розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;на 1/2 частину автомобілю марки ЗАЗ 110217, рік випуску - 2003; на 1/2 частину причепа марки Верда, рік випуску - 2015; на 1/2 частину автомобілю марки Тоуоtа Land Cruiser, рік випуску - 2001, та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вимог позову.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що об`єкт незавершеного будівництва - одноповерхова будівля зі стінами з дерев`яного брусу (сауна), розташована за адресою: АДРЕСА_2 , є новоствореним об`єктом нерухомості замість літньої кухні, цей об`єкт не може вважатися тією частиною житлового будинку, яка була подарована відповідачу. Наявність у власності відповідача автомобіля марки ЗАЗ 110217, причепа марки Верда, автомобілю марки Тоуоtа Land Cruiser не заперечувалось самим відповідачем та підтверджується інформацією викладеною у деклараціях про доходи відповідача за 2019, 2020 рік.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 лютого 2001 року виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 .

12.03.2020 рішенням Токмацького районного суду Запорізької області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано наступне майно, яке відповідно до закону належить до спільної власності подружжя: земельна ділянка, загальною площею 21,75 га, кадастровий номер :07:002:0111, яка знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області; земельна ділянка, загальною площею 5,96 га, кадастровий номер 25282000:05:002:0005, яка знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області; земельна ділянка, загальною площею 2 га, кадастровий номер :13:002:0048, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області; земельна ділянка, загальною площею 6,1297 га, кадастровий номер :05:002:006, яка знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області.

Відповідач та представник третьої особи належність вказаного майна до спільної власності подружжя не оспорюють. Придбання вказаного майна відповідачем за договорами купівлі-продажу під час шлюбу підтверджується відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 04.02.2021 р.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на Ѕ частину вказаного майна підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог судом першої інстанції відмовлено, виходячи із наступного.

Житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :01:016:0119 не можуть бути включені до спільного майна подружжя, яке підлягає поділу. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 04.02.2021 р. вказані житловий будинок та земельна ділянка на праві власності належать ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2015 р.

Земельна ділянка, загальною площею 5,28 га, кадастровий номер :12:002:0055, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради, Токмацького району Запорізької області не належить до спільного майна подружжя, оскільки була отримана відповідачем ОСОБА_2 шляхом приватизації, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ЗП № 033216 від 09.06.1999 р.

Земельна ділянка, загальною площею 3,1298 га, кадастровий номер 25280800:04:001:0012, яка знаходиться території Долинської сільської ради Токмацького району Запорізької області, земельна ділянка, загальною площею 5,5298 га, кадастровий номер :12:002:0004, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області та земельна ділянка, загальною площею 7,84 га, кадастровий номер :09:001:0052, яка знаходиться на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області отримані відповідачем ОСОБА_2 у спадщину, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом та Інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно. За таких обставин вказані земельні ділянки не входять до спільної власності між подружжя.

Позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження існування та статусу майна, яке вона бажає включити до поділу: Об`єкт незавершеного будівництва - одноповерхова будівля зі стінами з дерев`яного брусу (сауна), розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема не надано будь-яких доказів про початок та проведення будівництва. Натомість відповідач заперечує існування об`єкту з таким статусом та зазначає, що цей об`єкт насправді є літньою кухнею, яка входить до господарських споруд та є складовою частиною житлового будинку за вказаною адресою, який належить йому на праві власності за договором дарування. Зазначені відповідачем обставини підтверджені копією відповідного витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договору дарування від 18.12.2003 р., державного акту на право власності на земельну ділянку, плану забудови земельної ділянки.

Позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на Ѕ частину транспортних засобів: автомобіль марки ЗАЗ 110217, причеп марки Верда та автомобіль марки Тоуоtа Land Cruiser, незважаючи на визнання відповідачем в частині останніх двох транспортних засобів, задоволенню не підлягають, оскільки суду не надано будь-яких доказів, які б підтверджували існування такого майна та власника цього майна.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що скаржник частково не погоджується з рішенням суду першої інстанції, колегія апеляційного суду переглядає вказане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на частку у спільному майні, а саме щодо об`єкту незавершеного будівництва - одноповерхової будівлі зі стінами з дерев`яного брусу (сауна), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 автомобіля марки ЗАЗ 110217, причепа марки Верда, автомобілю марки Тоуоtа Land Cruiser.

Нормами Сімейного кодексу України, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, передбачено, що майно, яке набуто подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.70).

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них; продуктивна і робоча худоба; засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 23 і 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснив, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Позивачем включено до поділу об`єкт незавершеного будівництва - одноповерхова будівля зі стінами з дерев`яного брусу (сауна), розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору дарування від 18.12.2003 року ОСОБА_2 отримав в дар жилий будинок АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці розміром 2500,00 кв.м.

Відповідач заперечує існування об`єкту незавершеного будівництва, розташованого за вказаною адресою та зазначає, що цей об`єкт насправді є літньою кухнею, яка входить до господарських споруд та є складовою частиною житлового будинку.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього Кодексу, частини третьої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації, а державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, у судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Новостворене нерухоме майно, будівництво якого здійснено в передбаченому законом порядку, набуває юридичного статусу після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього.

До цього об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів як речей матеріального світу, як у зібраному виді (конструкції, окремі елементи об`єкта незавершеного будівництва, чи сам об`єкт у цілому в залежності від ступеня готовності), так і у вигляді окремих видів будівельних матеріалів, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вірно вказав, суд першої інстанції, відповідно до п.2 ч.1 ст. 57 СК України отриманий за договором дарування житловий будинок є особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_2 та не підлягає включенню до спільного майна подружжя, а за відсутності доказів, підтверджуючих існування майна, зазначеного позивачем як об`єкт незавершеного будівництва, а також доказів про особу, яка і на яких підставах здійснювала таке будівництво, в цій частині позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на частину цього майна задоволенню не підлягають.

Відповідно до відповіді на запит №93515526 від 05.01.2021 року до Міністерства внутрішніх справ України за ОСОБА_2 зареєстровано наступні транспортні засоби: причіп Верда, 2015 року виробництва, VIN НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 ; легковий автомобіль Тоуоtа Land Cruiser, 2001 року виробництва, VIN НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_5 .

Оскільки до суду апеляційної інстанції надано докази реєстрації за відповідачем транспортних засобів причіпа марки Верда та автомобіль марки Тоуоtа Land Cruiser, відсутність яких стала підставою для відмови у поділі вказаного майна в суді першої інстанції, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в цій частині, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги частково та скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання за позивачкою права власності на Ѕ частку вказаних транспортних засобів, та ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог.

Доводи апеляційної скарги з приводу необґрунтованої відмови у задоволенні вимог, щодо визнання права власності на автомобіль ЗАЗ 110217, рік випуску - 2003, колегія суддів апеляційного суду вважає неспроможними, враховуючи відсутність доказів, які б підтверджували існування такого майна, власника цього майна, придбання вказаного майна в період шлюбу.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на Ѕ частку транспортних засобів причіпа марки Верда та автомобіль марки Тоуоtа Land Cruiser, та ухвалення в цій частині нового рішення.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Лисенко Сергія Дмитровича задовольнити частково.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 05 лютого 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимог позову, щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину причепа марки Верда, рік випуску - 2015 та 1/2 частину автомобілю марки Тоуоtа Land Cruiser, рік випуску - 2001, та ухвалити в цій частині нову постанову наступного змісту.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину причепа марки Верда, рік випуску - 2015, VIN НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину автомобілю марки Тоуоtа Land Cruiser, рік випуску - 2001, VIN НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_5 .

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 17 травня 2021 року

Судді: С.В. Кухар

О.В. Крилова

О.З. Поляков