Справа № 637/862/20
Провадження № 2/638/1075/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

головуючої судді Штих Т.В.

за часті секретаря Овчаренко К.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Штих Т.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,-

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду знаходиться вказана цивільна справа.

Справа перебуває в провадженні судді Штих Т.В.

Від відповідача ОСОБА_1 02 лютого 2021 року надійшла заява про відвід судді Штих Т.В.

Відповідач вказав, що наявні обставини, які виключають можливість розгляду суддею Штих Т.В. вказаної справи, так як він має обґрунтовані сумніви в об`єктивності судді Штих Т.В. при розгляду вказаної справи. Вказав, що йому не подобається зовнішній вигляд судді Штих Т.В. Зазначив, що коли суддя Штих Т.В. розглядала справу за позовом до нього у 2015 році він був позбавлений можливості заявляти клопотання та відводи, з рішенням, яке було ухвалено за результатами розгляду він не погоджується. Зазначив, що на адресу багатьох інстанцій було написано безліч скарг на дії судді. Він тричі звертався до правоохоронних органів щодо вчинення суддею Штих Т.В. неправомірних дій. Крім того зазначив можливий елемент помсти з боку судді Штих Т.В. за спричинені ним дії на її адресу. Послався на практику Евпропейського Суду та Бангалорські принципи. А також перейшов на особисті образи судді.

Вивчивши надані матеріали, суд вважає вказану заяву про відвід такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Також, у рішеннях «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року ЄСПЛ наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

За пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, не повинен виявляти будь-якої упередженості та особистих переконань керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.

Аналізуючи викладені в заяві посилання позивача доводи, суд приходить до висновку про не доведеність вказаних обставин, проте суд, звертає увагу на те, що правосуддя здійснюється на засадах верховенства права та забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тому з метою виключення подальших конфліктних ситуацій та « певної» поведінки відповідача, з метою оперативного та об`єктивного розгляду вказаної цивільної справи, суд приймає рішення про задоволення заяви про відвід судді Штих Т.В.

Керуючись ст. ст. 36-41 ЦПК України, -

постановив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід судді Штих Т.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

Відвести суддю Штих Т.В. від розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

Повний текст документу виготовлений 02 лютого 2021 року.

Передати вказану справу для виконання вимог ст. ст. 33,41 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Штих Т.В.