Номер провадження: 22-ц/813/1679/21
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Громіка Р.Д.,

Дришлюка А.І.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

переглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Державного підприємства «Прозорро.Продажі», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАБ ЮА», ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування запису про право власності, визнання недійсним відкритих торгів (аукціону),-

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 та встановлення заборони будь-яким особам здійснювати будь-які дії щодо реєстрації права власності, видачі свідоцтва про право власності на зазначену квартиру, або будь-які інші дії, які пов`язані із зміною власника квартири.

Посилаючись на те, що 23 червня 2008 року між ТОВ «Український промисловий Банк» і ОСОБА_1 , з метою забезпечення належного виконання кредитного договору №402-0131002/ФКВП від 23 червня 2008 року, було укладено договір іпотеки №402-0131002/ZФКВП за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності.

23 вересня 2019 року заявнику стало відомо, що належну йому на праві власності квартиру було продано шляхом проведення аукціону, який відбувся 17 вересня 2019 року. Крім того, із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 дізнався що його квартира перед аукціоном була зареєстрована на праві власності за ПАТ «Дельта Банк». Як зазначає ОСОБА_1 всі ці дії були здійснені без його відома та він має намір звернутись до суду за захистом своїх порушених прав про визнання протиправним та скасування реєстрації права власності за ПАТ «Дельта Банк» на спірну квартиру та визнання недійсним електронного аукціону по продажу квартири.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено у повному обсязі.

04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 надав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , КП «Агенція реєстраційних послуг», ПАТ «Дельта Банк», Державного підприємства «Прозорро.Продажі», ТОВ «ТАБ ЮА», ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування запису про право власності, визнання недійсним відкритих торгів (аукціону).

15 листопада 2019 року до суду надано заяву представника АТ «Дельта банк» Шевчук В.В. про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2019 року.

Заява мотивована тим, що АТ «Дельта Банк» з 03 жовтня 2015 року перебуває в процесі ліквідації та наразі банк здійснює свою діяльність на підставі Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умов проведення процедури виведення з ринку та ліквідації неплатоспроможного банку. Порядок реалізації активів (майна) банку, що ліквідується, визначається Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також Рішенням ВД ФГВФО від 24 березня 2016 року №388 «Про затвердження Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються.

Представник заявника зазначає, що ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2019 року, якою накладено арешт та фактично заборонено Фонду вчиняти дії щодо продажу активів (майна) банку, є незаконною, оскільки суперечить вимогам ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Заяву розглянуто за відсутності сторін.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року заяву АТ «Дельта Банк» залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі АТ «Дельта Банк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити вимоги заяви в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з`явились, але про розгляд справи вони сповіщались неодноразово належним чином та завчасно.

Позивачу ОСОБА_1 , відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судові повістки надсилались на усі відомі суду адреси, однак уся судова кореспонденція поверталась до суду із відміткою «адресат відсутній».

Згідно із ч. 1 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місце знаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 17 травня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

У частинах 1 та 2 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 10 ст. 156 ЦПК України заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, і заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Разом з тим, вразі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2019 року у справі №523/14894/19 постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено в повному обсязі.

Накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонено будь-яким особам здійснювати будь-які дії щодо реєстрації права власності, видачі свідоцтва про право власності, або будь-які інші дії, які пов`язані із зміною власника об`єкту нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2019 року у справі №523/15538/19, позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та у справі призначено підготовче судове засідання.

Предметом даного цивільного провадження є: визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 46499774 від 16 квітня 2019 року, винесеного Державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг Одеської області Манюта С.М., визнання незаконним та скасування запису про право власності: 31206688, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 на об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», визнання недійсним відкритих торгів (аукціону) продажу майна квартири АДРЕСА_1 , від 19 вересня 2019 року.

Згідно протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-08-27-000006-b від 17 вересня 2019 року, переможцем електронних торгів з продажу квартири АДРЕСА_1 став - ОСОБА_3 .

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, викладених у п. 4 постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги (п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна від 03 червня 2016 року №5).

Одним з критеріїв обґрунтованості заяви про забезпечення позову є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення у майбутньому.

Скасування заходів забезпечення позову можливе у випадку, якщо потреба у забезпеченні позову з тих чи інших підстав відпаде або зміняться обставини, які зумовили їх застосування.

При цьому, скасування таких заходів за положеннями ст. 158 ЦПК України ніяким чином не пов`язується із правильністю чи неправильністю їх вжиття, оскільки законність застосування цих заходів перевіряється у випадку оскарження відповідної ухвали в апеляційному порядку.

З виділених матеріалів справи вбачається, що на час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , КП «Агенція реєстраційних послуг», ПАТ «Дельта Банк», Державного підприємства «Прозорро.Продажі», ТОВ «ТАБ ЮА», ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання незаконним та скасування запису про право власності, визнання недійсним відкритих торгів (аукціону) не була розглянута і спір не було вирішено.

12 квітня 2019 року державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В. була здійснена державна реєстрація за АТ «Дельта Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Встановлено також, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», , МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича

Тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015р. по 02.06.2015р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 квітня 2015 року №71 внесені зміни до рішення від 02 березня 2015 року №51, тимчасову адміністрацію збільшено до шести місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно, а рішенням від 03 серпня 2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» - до 02 жовтня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №619 від 20 лютого 2017 року «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» ліквідацію продовжено до 04.10.2019р. включно, а рішенням №772 від 04.04.2019р. «Про подовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» - до 04 жовтня 2020 року включно.

Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закону) основним завданням Фонду є забезпечення санкціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 38 Закону, уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону, з дня початку процедури ліквідації банку, втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 48 Закону, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.

Відповідно до вимог частини 4 статті 150 ЦПК України, не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Ухвалюючи судове рішення про накладення арешту на майно ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про залишення без задоволення заяви АТ «Дельта Банк» про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2019 року.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала, в якій висновки суду не відповідають обставинам справи, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2019 року по справі №523/14894/19 з зазначених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2019 року скасувати.

Заяву Акціонерного товариства «Дельта Банк» про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2019 року по справі №523/14894/19, а саме: арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та заборону будь-яким особам здійснювати будь-які дії щодо реєстрації права власності, видачі свідоцтва про право власності, або будь-які інші дії, які пов`язані із зміною власника об`єкту нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 17 травня 2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І.Дришлюк

Р.Д.Громік