Справа №557/1356/20
25 березня 2021 року смт.Гоща
Гощанський районний суд Рівненської області у складі:
судді Пацко Д.В.,
секретар судового засідання Довгалець Н.М.,
номер справи 557/1356/20,
учасники справи:
відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та споруд,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та споруд.
Зазначає, що влітку 2020 року виявив, що власниками багатоквартирного будинку, яка знаходиться через дорогу від вищенаведеної земельної ділянки, а саме: ОСОБА_2 на відстані менше 1 метра від земельної ділянки встановлена господарська будівля, яка має фундамент, що є порушенням Державних будівельних норм 360-9** додаток 3.1 та НАПБ А.01.001-2014 «правила пожежної безпеки України» пункт 1.14 ; ОСОБА_3 встановлена тимчасова будівля (бесідка), яка накрита шифером, що впирається в сітку, яка огороджує земельну ділянку позивача; ОСОБА_4 поставлена огорожа для органічних добрив (відходів тварин). Зазначає, що вказана інформація підтверджується актом обстеження, проведеним 10.07.2020 Тучинської сільською радою Гощанського району.
На неодноразові звернення позивача до відповідачів, щодо усунення порушення норм чинного законодавства, будь яких заходів не вживалось, при цьому позивач зазначає, що будь яких дозволів на будівництво вказаних споруд Тучинської сільською радою не надавалось, земельна ділянка, на які знаходяться вказані об`єкти не призначені для забудови.
Відповідачі відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надали.
Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 05 листопада 2020 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2021 року, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.
Позивач в заяві на ім`я суду підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі повторно в судове засідання не з`явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачами відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1ст.280 ЦПК України.
Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.
Зі змісту акту обстеження меж між земельними ділянками жителів с. Тучин від 10 липня 2020 року, вбачається, що комісією в складі голови постійної комісії з питань розвитку агропромислового комплексу, земельних ресурсів та екологічної безпеки Тучинської сільської ради Шепелюка В.І. та землевпорядника сільської ради ОСОБА_5 провели обстеження меж земельної ділянки ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , яка межує з прибудинковими території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . На прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по наявній межі (не встановленій землевпорядною фірмою) на відстані менше 1 м від земельної ділянки ОСОБА_1 власниками квартир встановлені господарська будівля ОСОБА_2 , тимчасова будівля (бесідка) ОСОБА_6 та огорожа для органічних добрив (відходів тварин) ОСОБА_4 . За результатами вказаної перевірки, комісією рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до Управління державного архітектурно-будівельного контролю для встановлення законності побудови господарських будівель та дотримання будівельних норм та правил, а також прибрати огорожу для органічних добрив (відходів тварин) ОСОБА_4 та встановити її згідно санітарних норм.
Судом встановлено, що 14 липня 2020 року рішенням Тучинської сільської ради Гощанського району затверджено акт обстеження меж земельної ділянки ОСОБА_1 в с. Тучин від 10 липня 2020 року.
Судом встановлено, що 12 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 направлено письмові вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо усунення порушень, які встановлені в акті обстеження меж між земельними ділянками жителів с. Тучин від 10 липня 2020 року, що підтверджується даними фіскальних чеків відправлення.
Позивач, вказуючи на те, вжитими заходами досудового врегулювання спору не усунуто вищенаведені порушення, при цьому зазначає, що дані забудови порушують його законні права та інтереси, як власника, у зв`язку з цим змушений звернутись до суду за захистом свого права.
В оцінці доводів позовної заяви, суд застосовує системний аналіз норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, таке ж право встановлено статтею 152 ЗК України для користувача земельної ділянки.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Реалізації права на позов передує порушення, невизнання чи оспорювання права.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частина друга статті 386 ЦК України).
Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Частинами 2,3 ст.152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Згідно з частинами першою, другою статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.
При цьому згідно з частиною четвертою цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.
З урахуванням змісту вищенаведеної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року (справа № 458/1173/14-ц).
Згідно ДБН 360-92* «Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно- технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель і карнизів будівель та території суміжних ділянок.
3.31 Дворову вбиральню і компостосховище рекомендується розміщувати безпосередньо біля сараю для худоби на відстані не менше 15 м від житлових будинків і 20 м від джерела водопостачання (колодязя), обов`язково враховуючи напрямок ухилу ділянки.
З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість доводів позивача про порушення його права власника на належні умови проживання та права на повагу до приватного життя, оскільки утримання відповідачами вищенаведених забудов без дотримання санітарно допустимої відстані, та пов`язані із цим негативні наслідки змушує позивача проживати в умовах поширення неприємних запахів, несвіжого повітря, шуму.
Відповідно дост.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: шляхом визнання самочинним будівництвом господарську будівлю з фундаментом, побудовану ОСОБА_2 , огорожу для органічних добрив (відходів тварин) побудована ОСОБА_4 , та усунення перешкоди шляхом їх знесення за їх рахунок та зобов`язання ОСОБА_3 перенесення тимчасової будівлі (бесідку), накриту шифером, на відстань, яка має бути не менше 1 м до межі земельної ділянки позивача.
Водночас усунення зазначеного порушення можливе за умови перенесення тимчасової будівлі (бесідку), на визначену нормами відстань до огорожі та не потребує його знесення, оскільки вона не є капітальною спорудою.
Таким чином, в частині позовної вимоги позивача про знесення тимчасової будівлі (бесідку) накриту шифером, слід відмовити за необґрунтованістю такої крайньої міри.
Питання щодо судових витрат, позивачем не ставилось.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та споруд задовольнити частково.
Визнати самочинним будівництвом:
Зобов`язати ОСОБА_3 перенести тимчасову будівлю (бесідку) накриту шиферомна відстань, яка має бути не менше 1 м до межі земельної ділянки ОСОБА_1 .
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до "Прикінцеві положення" ЦПК України пункту 3 :
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Суддя Д.В. Пацко