ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4728/21 Справа № 2-22/09 Суддя у 1-й інстанції - МУштат А.М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2009 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лівінська Людмила Миколаївна про визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2009 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лівінська Л.М. про визнання недійсним договору дарування, залишено без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позовну заяву подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності та залишив позовну заяву без розгляду, оскільки відсутнє будь-яке судове рішення про визнання позивача недієздатним.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2019 року апеляційне провадження закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Апеляційний суд виходив з того, що ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2009 року питання про права, свободи , інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося.

Постановою Верховного Суду від 24 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2019 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції посилався на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2007 року, відповідно до якої ОСОБА_2 був направлений на стаціонарну судово-психіатричну експертизу до Дніпропетровської обласної клінічної психіатричної лікарні, і згідно висновку акту № 49 від 02 жовтня 2008 року стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 визнаний як такий, що страждає хронічно стійким психічним розладом і по своєму психічному стану він не може усвідомлювати значення своїх вчинків та керувати ними, тобто є недієздатним.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду, оскільки він не має цивільної процесуальної дієздатності.

Доводи ОСОБА_1 в скарзі про те, що відсутнє будь-яке судове рішення про визнання позивача недієздатним є помилковими, оскільки в матеріалах даної цивільної справи міститься рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2008 року по справі № 2о-1/2008, згідно якого заяву ОСОБА_1 задоволено частково, визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; заявлені вимоги в частині призначення заявника ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 - залишено без розгляду. Вказане судове рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що суд першої інстанції повинен був залучити до участі у справі законних представників позивача, а не залишати його позов без розгляду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Таким чином, ЦК України передбачений порядок призначення опікуна над недієздатною фізичною особою, а тому апелянт дійшов помилкового висновку про можливість судом першої інстанції самостійно вирішувати вказане питання.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2009 року про залишення без розгляду позовної заяви залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова