Справа № 579/834/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року м. Кролевець

Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Придатко В.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулася до суду через свого представника за довіреністю ОСОБА_2 , місцезнаходження м.Кролевець, вул.Європейська, 4, до ОСОБА_3 , жителя с.Тулиголове Конотопського району Сумської області, третя особа ОСОБА_4 , жителька с.Тулиголове Конотопського району Сумської області, з позовною заявою, у якій просить поділити майно, набуте за час шлюбу її з ОСОБА_3 , виділивши їй: грошову компенсацію вартості відчуженого автомобіля «Renault Megane Scenic», 2007 року випуску, а саме суму, що дорівнює 1/2 ринкової вартості вказаного автомобіля; обідній стіл з чотирма стільцями, загальною вартістю 5450 грн; шафу-купе вартістю 6020 грн; приліжкову тумбочку вартістю 1630 грн; трюмо-венге вартістю 2130 грн; а відповідачу виділивши, відповідно, грошову компенсацію вартості відчуженого автомобіля «Renault Megane Scenic», 2007 року випуску, а саме суму, що дорівнює 1/2 ринкової вартості вказаного автомобіля; спальне ліжко вартістю 6700 грн; матрац вартістю 4390 грн; штори та занавіску, загальною вартістю 7746 грн, а також припинити право спільної сумісної власності на зазначене майно та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Одночасно із вищезазначеною позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю Докукіної Т.В. подала суду заяву про забезпечення її вказаного позову шляхом накладення арешту на автомобіль «Renault Megane Scenic», 2007 року випуску, який перебуває у володінні третьої особи ОСОБА_4 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля.

Свої вимоги мотивує за змістом її заяви тим, що зазначений автомобіль було придбано 05 серпня 2020 року за 6300 доларів США (сума, на дату укладення угоди еквівалентна 175140 грн).27.03.2021 року відповідач ОСОБА_3 , без згоди позивача, з якою перебуває у шлюбі, здійснив відчуження вказаного автомобіля, оскільки згідно з листом Територіального сервісного центру МВС №5941 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області від 15.04.2021 №31/18/5941-Д-Заз, з 27.03.2021 року даний транспортний засіб перереєстровано на ОСОБА_4 .

Заявник стверджує, що має достатньо підстав вважати, що автомобіль «Renault Megane Scenic», 2007 року випуску, що є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, без згоди позивача може бути відчужено третьою особою по справі ОСОБА_4 на користь інших осіб та у разі невжиття заходів забезпечення позову виконання рішення суду може бути утруднене чи зробитися неможливим.

Крім того, 19.05.2021 року на адресу суду надійшла заява представника заявника позивача ОСОБА_1 адвоката Докукіної Тетяни Вікторівни про розгляд справи з участю представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявна тоді, коли у сторони спору є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Саме з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача (ів) на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову.

Як вбачається із суті заяви про забезпечення позову, вона не містить посилання на передбачений статтею 150 ЦПК України спосіб забезпечення позову.

Згідно ч. 9 ст. 154 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

В заяві про забезпечення позову відсутнє достатнє обґрунтування необхідності накладення арешту на рухоме майно, а не іншого виду забезпечення позову; позивач просить накласти арешт на автомобіль «Renault Megane Scenic», 2007 року випуску, не зазначаючи інших даних (номерів агрегатів, державного номерного знака, кольору тощо), що дозволили б однозначно ідентифікувати майно, про яке йдеться, та не надаючи доказів, що підтверджували б перебування такого транспортного засобу у спільній сумісній власності сторін; з наданих із заявою про забезпечення позову матеріалів видно, що на даний час жодного транспортного засобу за відповідачем по справі не зареєстровано, а положення ст. 150 ЦПК України не допускають накладення арешту на майно третіх осіб.

Таким чином, заява представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає поверненню, оскільки подана без додержання вимог, передбачених ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 153, 260, 353, 354 ЦПК України ,-

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання цієї ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

СуддяВ. М. Придатко