Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

3 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі судового засідання Аксьоновій О.А.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 ,заінтересована особа ОСОБА_2 ,приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова Олена Володимирівна,про встановлення юридичного факту,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту,що має юридичне значення,з метою оформлення спадщини.

Зазначає,що приблизно у 2000 р.,працюючи на Запорізькому електровозоремонтному заводі,вона познайомилась з працівником цього ж підприємства ОСОБА_3 ,з яким згодом вони почали проживати разом однією сім`єю.

На той час ОСОБА_3 був удівцем,мав доньку,з якою не спілкувався та не підтримував родинних відносин,був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Заявник та ОСОБА_3 спільно проживали з 2000 р.у квартирі АДРЕСА_2 ,а з листопада 2016 р.по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали у квартирі АДРЕСА_6 ,мали спільний бюджет,разом відпочивали у період відпустки,зустрічали свята у домашній обстановці,

При укладанні декларації з сімейним лікарем, ОСОБА_3 зазначив адресу свого мешкання за місцем реєстрації ОСОБА_1 ,за цією адресою йому надавалась медична допомога.

Після смерті ОСОБА_3 його поховання організувала та оплачувала ОСОБА_1 ,всі належні ОСОБА_3 документи залишилися у неї.

На праві власності ОСОБА_3 належало 13/25 частин квартири АДРЕСА_1 ,спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_1 ,звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса,інші особи права на спадщину ОСОБА_3 не заявляли.

ОСОБА_1 просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 з 2000 р.до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , від якого залежить виникнення її права на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала та пояснила,що з кінця 2000 р.вона почала спільно проживати однією сім`єю з ОСОБА_3 ,з яким познайомилась за місцем роботи,мешкали вони за місцем її реєстрації по АДРЕСА_2 ,а у листопаді 2016 р.переїхали у квартиру по АДРЕСА_6 ,яка є її власністю,де разом проживали до часу смерті ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 був зареєстрований за іншою адресою,його дружина померла у 2001 р.,з дочкою він не спілкувався. Заявник та ОСОБА_3 були пов`язані спільним побутом,мали спільний бюджет та спільні витрати,виховували онуку ОСОБА_1 ,мати якої померла у 2004 р.Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на нерухоме майно,з метою оформлення якої ОСОБА_1 просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 з 2000 р.до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 ,оскільки у зареєстрованому шлюбі вони не перебували.

Представник заявника адвокат Мазур О.С.підтримала заяву ОСОБА_1 ,з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів вважає її законною та обґрунтованою.

Заінтересована особа приватний нотаріус Чепкова О.В.в судове засідання не з`явилась,надала письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Судом до участі у справі залучена заінтересована особа ОСОБА_2 ,яка в судове засідання не з`явилась з невідомих причин,заяв процесуального змісту або з повідомленням своєї позиції у справі суду не подавала.

Неявка заінтересованих осіб,які належним чином повідомлені про дату,час та місце розгляду справи,не перешкоджає розгляду справи без участі.

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення учасників справи,допитавши свідків,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

За змістом ст.3 СК України,сім`я визначається як первинна та основна складова суспільства,ознаками якої є сумісне проживання осіб,пов`язаних спільним побутом,що мають взаємні права та обов`язки.

Сім`ї притаманні біологічна,господарська та ідеологічна функції,які спрямовані на народження дітей,спільне споживання доходів ,ведення сумісного домашнього господарства,бізнесу,утримання та виховання дітей в любові,взаємній повазі,довірі.

Згідно ст.7 СК України,чоловік та жінка мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах.

Чоловік та дружина перебувають під захистом закону лише в зареєстрованому шлюбі (частина друга статті 21 Сімейного кодексу України), причому такого захисту вони не позбавляються навіть тоді, коли дружина й чоловік з поважних причин (навчання, робота, лікування, необхідність догляду за батьками, дітьми тощо) не проживають спільно.

Поняття «фактичних шлюбних відносин» поширюється на ті сімейні союзи, які не визнані державою,та існують і існували без чіткої системи правового регулювання.

Погоджуючись на «фактичний шлюб», чоловік та жінка тим самим допускають певну невизначеність подальших відносин у юридичному розумінні, оскільки їх зміст становлять взаємні права та обов`язки.

За поясненнями ОСОБА_1 ,в період з 2000 р.вона та ОСОБА_3 ,познайомившись на підприємстві за місцем роботи,підтримували певні стосунки,які з перебігом часу ставали більш близькими,а у кінці 2000 р.почали спільно проживати однією сім`єю у квартирі за місцем її реєстрації.

З 2000 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були пов`язані спільним побутом,мали взаємні права та обов`язки і спільний бюджет,разом мешкали однією сім`єю як чоловік та дружина у квартирі за адресою АДРЕСА_2 ,яка перебувала у користуванні заявника,а з 2016 р. - по АДРЕСА_6 ,яка є її власністю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Висновки суду щодо постійного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 однією сім`єю до часу відкриття спадщини ґрунтуються на наступному.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала,що від дитинства вона мешкає разом з бабусею ОСОБА_1 ,яка з 2004 р. виховує її після смерті матері,також з ними разом як чоловік бабусі мешкав ОСОБА_3 ,якого свідок вважає своїм дідусем. У дитинстві ОСОБА_3 водив її у дитсадок та школу,влітку вони всі разом відпочивали на морі,їздили в інші міста України,бабуся та ОСОБА_3 мали спільний бюджет,вели сумісне господарство по АДРЕСА_8 ,а після переїзду-по АДРЕСА_6 .Після смерті ОСОБА_3 у березні 2019 р.,його поховала ОСОБА_1 ,рідна дочка за життя з ОСОБА_3 не спілкувалась,після його смерті інші його родичі на спадщину ОСОБА_3 не претендували.

Свідок ОСОБА_6 в суді показала,що знайома з ОСОБА_1 сорок років,разом вони мешкали у буд.по АДРЕСА_8 ,підтримують дружні відносини.Приблизно з 2000 р. ОСОБА_1 жила однією сім`єю з чоловіком на ім`я ОСОБА_3 ,який помер у 2019 р.,вони вели спільне господарство,разом відпочивали,виховували онуку заявниці,а згодом переїхали у інше більш ручне житло,де мешкали до часу смерті ОСОБА_3 ,похованням якого займалась ОСОБА_1

ОСОБА_8 в судовому засіданні показала,що знає із школи ОСОБА_5 ,з якою вони разом отримували від держави житло у буд.по АДРЕСА_8 ,де приблизно протягом 18 років ОСОБА_5 мешкала з чоловіком на ім`я ОСОБА_3 .Свідок бачилась із сім`єю ОСОБА_5 не менше 1 разу на тиждень,разом вони зустрічали свята, ОСОБА_3 завжди допомагав ОСОБА_5 у побуті,який був для них спільним,в останні роки ОСОБА_3 часто хворів, ОСОБА_5 за ним доглядала,лікувала,а після смерті поховала .

Свідок ОСОБА_9 показала суду,що з 1979 р.мешкає у буд.по АДРЕСА_6 ,знає сім`ю ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 ,ніни покійного.Разом вони мешкали більше 15 років,вели спільне господарство,купували продукти,робили запаси на зиму,виховували онуку ОСОБА_5 ,яка називала ОСОБА_3 дідусем,їх взаємини вказували на існування сім`ї.Після смерті ОСОБА_3 його похованням займалась ОСОБА_5 та її сім`я.

Свідок ОСОБА_10 показала у судовому засіданні,що тривалий час вона знайома з ОСОБА_5 ,з якою мешкала у одному будинку,приблизно 18 років знайома з її чоловіком ОСОБА_3 . Їх родини були у дружніх відносинах,навідували одна одну за місцем мешкання, ОСОБА_3 як чоловік ОСОБА_5 робив необхідне по господарству,допомагав ОСОБА_5 виховувати онуку,вони мали спільний бюджет,побут,у квартирі ОСОБА_5 знаходились речі ОСОБА_3 ,якого після смерті поховала ОСОБА_11 .

Також суду надані копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ,яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 ,поховання якого здійснювала ОСОБА_1 .

Вказані фактичні обставини під час розгляду справи не спростовані

З урахуванням цих обставин,суд вважає доведеним той факт,що проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 однією сім`єю почалося з 2000 р.,саме з цього часу між ними склалися усталені відносини,що притаманні подружжю,пов`язаному спільним побутом,веденням господарства,вихованням дітей,виконанням взаємних обов`язків та реалізацією прав.

За поясненнями заявника ,які підтвердили і свідки,спільне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 припинили внаслідок смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З досліджених у судовому засіданні письмових доказів встановлено,що при укладанні декларації з сімейним лікарем та під час стаціонарного лікування у 2016-2019 р., ОСОБА_3 ,який був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,повідомляв адресою фактичного мешкання АДРЕСА_6 ,яка є місцем реєстрації заявника.

До справи були долучені фотознімки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час відпочинку та у побутовій обстановці за період 2003-2013 р.

З матеріалів спадкової справи № 66/2019 приватного нотаріуса Чепкової О.В.суд встановив,що вона була заведена 24.09.2019 р.за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ,з яким вона мешкала однією сім`єю,інші спадкоємці спадщину не приймали.

Згідно зі статтею 1264 цього Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини.

Саме такими міркуваннями ОСОБА_1 мотивує своє звернення до суду.

Суд вважає доведеним належними та допустимими доказами тривалість часу спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в одному помешканні,ведення ними спільного господарства,виховання онуки ОСОБА_1 ,виконання взаємних обов`язків як за життя,так і після смерті ОСОБА_3 ,зокрема, ОСОБА_1 щодо його поховання,тобто їх сім`я виконувала аналогічні функції,що й сім`я,створена на основі зареєстрованого шлюбу (ведення спільного господарства за рахунок спільного бюджету, взаємної матеріальної підтримки та співпраці тощо).

Крім того,свідки підтвердили факти спільного вирішення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 побутових,господарських питань, відсутність у ОСОБА_3 інших родичів,з якими він підтримував би сімейні відносини,достовірність показань свідків під сумнів не ставилась.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Оскільки іншим способом заявник не може встановити факт,від якого залежить виникнення її майнових прав,спір про право відсутній,вона обґрунтовано звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту.

На підставі ст.3,7,74 СК України,ст.4,18,293,315,319 ЦПК України,суд-

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу-задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,однією сім`єю без шлюбу в період з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко