Справа №938/159/21
Провадження № 2/938/96/21
20 травня 2021 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Чекан Н.М.
секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що позивач та відповідач проживали в незареєстрованому шлюбі, від їх спільного життя народилася донечка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач визнав своє батьківство стосовно ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про її народження, в якому її батьком записано його. З народження дитини він брав активну участь у вихованні та утриманні донечки. Однак, останні два роки вони не проживають однією сім`єю, не підтримують жодних стосунків, а також відповідач не бере участь у вихованні доньки та не надає коштів на її утримання.
Ухвалою суду від 19.03.2021 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.28)
Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не подав відзив на позов, про дату, час і місце засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме: повістка про його виклик до суду на 26.04.2021 року повернувся до Верховинського районного суду 20.04.2021 року з відміткою, що адресат тимчасового не проживає за вказаною адресою (а.с.23-25), у зв`язку з чим відповідач двічі викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 29-30, 35), а тому він вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду цієї справи в суді.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У ст. 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Ухвалою суду від 20.05.2021 року постановлено проведення заочного розгляду цієї справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Так, положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
Згідно з ст. 141 Сімейного Кодексу ( далі - СК) України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних обов`язків, що закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та в ст.180 СК України.
У ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Встановлено, що шлюб між сторонами не укладався, за час співжиття сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У ст. 125 СК України закріплено, що, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Також у ч. 2 ст. 135 СК встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_3 , виданого виконавчим комітетом Красницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області 21.10.2015 року, актовий запис №13 (а.с.6), її батьком записано ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_6 , тобто відповідач визнаний батьком дочки позивачки відповідно до ст. 125 СК України.
На даний час сторони проживають окремо, а дочка ОСОБА_4 перебуває на утриманні позивача.
Ч. 3 ст. 181 СК України, передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України).
Не маючи достовірної інформації про постійні доходи відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
У ч. 2 ст. 182 СК України закріплено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Дочка сторін є віком до 6 років, а в ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2021 року - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривня, у зв`язку з чим мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років не може бути меншим 960,5 грн.
Розглядаючи дану цивільну справу, суд керується принципом забезпечення найкращих інтересів дитини, який визначений у п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року. Цією нормою передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Враховуючи вищевказане, відповідач повинен докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своїй дитині, яка в силу свого віку не може забезпечити себе усім необхідним.
На підставі наведеного, оскільки відповідач не надав суду доказів про неможливість сплачувати аліменти, в свою чергу позивач не надала суду доказів обгрунтування заявленого розміру аліментів, стягненню підлягають аліменти на утримання дитини віком до 6 років у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття.
Такий розмір аліментів не є надмірним та є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку і розумних потреб дитини, оскільки аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків і має бути рівним та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
У ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Оскільки позивач звернулася до суду з вимогами 17.03.2021 року, тому з 18.03.2021 року слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дочкою повноліття.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. В ст. 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справі про стягнення аліментів у межах суми платежів за 1 місяць.
Враховуючи вищевказані вимоги законодавства суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення у межах суми платежів за 1 місяць.
Позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК слід стягнути судовий збір в дохід держави.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст.180-184 Сімейного кодексу України, ст. ст. 258-259, 263-265, 282ЦПК України, -
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 :
- на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття
- судовий збір в дохід держави в сумі 908 ( дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.
Стягнення аліментів розпочати з 18.03.2021 року і проводити до досягнення дочкою повноліття.
Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень на утримання дочки підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :
ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: село Красник, Верховинського району, Івано-Франківської області.
ОСОБА_2 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Чекан Н.М.