Справа № 482/205/21
Номер провадження 2/482/312/2021
13 травня 2021 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Демінської О.І., секретар судового засідання Єфімова О.І., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності,
У лютому 2021 року представник позивача адвокат Дмитренко І.М., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання договору купівлі продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності.
На обґрунтування позову зазначено, що 14.05.2003 р. позивач уклав у простій письмовій формі договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості відповідача залучено також і ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після смерті своєї доньки ОСОБА_4 спадкоємиці ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності з проханням про задоволення позову.
Представник Новоодеської міської ради у підготовче засідання не з`явився, надавши заяву про визнання позову та про розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилася, надавши до канцелярії суду заяву про визнання позову та обставин, у ньому викладених, та про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно з вимогами ст. 224 ЦК УРСР 1963 року (далі ЦК 1963 року), який діяв на час виникнення правовідносин, за договором купівлі-продажу житлового будинку продавець зобов`язаний передати майно у власність покупця, а останній зобов`язаний прийняти майно та сплатити за нього обумовлену грошову суму.
Право власності на майно, придбане за таким договором, виникає відповідно до вимог ст. 128 ЦК УРСР (1963 року), з часу передачі майна, якщо інше не встановлено законом або договором.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.47 ЦК (1963 року) та ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов угоди і відбулося її часткове або повне виконання, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 10.05.1988 р., зареєстроване Вознесенським БТІ, реєстровий номер 1 від 10.05.1988 р.)
Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого ВРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 07.09.2010 р., ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Первомайську Миколаївської області.
Згідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем усього належного померлій майна є її онука ОСОБА_4 до складу спадщини увійшов грошовий вклад, що знаходиться на зберіганні в ТВБВ у м. Нова Одеса та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,57 га, розташована на території Новоодеського району Миколаївської області.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Первомайську Миколаївської області (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 )
Єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 згідно з матеріалами спадкової справи №420/2016 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , є її мати ОСОБА_2 .
Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони досягли всіх суттєвих умов, передбачених ст. 224 ЦК 1963 року, та виконали їх, умови угоди ОСОБА_3 за життя не оскаржувалися. Ці обставини, як і інші, що наведені у позові, відповідачами не оспорювалися.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що підстави для визнання спірної угоди дійсною, передбачені, ч.2 ст. 47 ЦК 1963 року, в наявності, а тому порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 5, 10, 19, 141, 206, 235, 259, 261 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності ,- задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 14 травня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у простій письмовій формі.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення складено 13 травня 2021 року

Суддя