ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року

м.Суми

Справа №592/7960/20

Номер провадження 22-ц/816/211/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: Публічне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега», ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2020 року в складі судді Костенка В.Г., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складено 13 листопада 2020 року, -

в с т а н о в и в :

06 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 5788,85 грн матеріальної шкоди та 5000 грн моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 листопада 2019 року з вини відповідача, який керуючи автомобілем ЗАЗ Daewoo, державний номер НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем заявника ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_2 , в результаті чого автомобіль позивача було пошкоджено, а матеріальний збиток склав 6190 грн. Страховиком відповідача виплачена частина збитку у розмірі 2401,15 грн, а тому заявник вважає, що решта, включаючи суму франшизи (2000 грн), підлягає стягненню з ОСОБА_2 . Крім того, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу заявник вживав додаткових зусиль для організації життя, усунення спричиненої шкоди, був позбавлений можливості використовувати транспортний засіб, що завдало йому моральної шкоди.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2020 року, описки у якому виправлено ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 листопада 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди у сумі 3788,85 грн, відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн, відшкодування судових витрат у розмірі 684,91 грн, а всього 9473,76 грн.

Відмовлено у задоволенні іншої частини позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в частині задоволених вимог про стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач не довів факт заподіяння йому моральних страждань.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. При цьому погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральної шкоди становить 5000 грн, оскільки внаслідок протиправних дій відповідача заявник впродовж трьох місяців не міг працювати, оскільки його робота пов`язана з використанням автомобіля. Відтак, для позивача змінився звичайний уклад життя, а його сім`я зазнала тривалих незручностей. Крім того, заявник пережив нервове занепокоєння, стрес, безсоння, головний біль та роздратованість.

На підставі ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03 листопада 2019 року близько 08 год. 35 хв. в м. Суми по вул. Роменській відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ЗАЗ Daewoo, державний номер НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 .

Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди визнаний відповідач.

В результаті пошкодження автомобіля позивач витратив на придбання запчастин 6190 грн.

Відповідальність відповідача застрахована в ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега», поліс №АО/2273702.

27 грудня 2019 року позивачу виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 2401,15 грн.

Судом також встановлено, що період відновлення транспортного засобу позивачем займав понад три місяці.

Частково задовольняючи вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації за завдані моральні страждання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 у зв`язку з пошкодженням його майна відповідачем має право на відшкодування моральної шкоди. При цьому суд врахував, що сума спричиненої матеріальної шкоди позивачу є значною, час відновлення транспортного засобу зайняв понад три місяці, протягом якого позивач був обмежений у його використанні. Зазначене певною мірою негативно вплинуло на життя позивача та призвело для вжиття заходів по відновленню своїх прав, а тому суд, виходячи з принципів виваженості та справедливості, дійшов до висновку про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суд має враховувати положення ч. 2 ст. 23 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Стягнення моральної шкоди з винної особи є правом позивача.

Частинами 1 та 3 ст. 23 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення для справи, та вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Виходячи з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної»: розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 12, 81 ЦПК України, встановивши, що позивач зазнав матеріальних збитків внаслідок пошкодження відповідачем його майна, що призвели до моральних страждань, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди, а визначений судом її розмір 5000 грн, на думку апеляційного суду, відповідає критеріям розумності та справедливості.

Зокрема, суд першої інстанції дав належну оцінку подіям і обставинам, які відбулись внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: спричинення позивачу матеріальних збитків пошкодженням автомобіля, негативні наслідки події, витрачений час на відновлення транспортного засобу, зміна звичайного способу життя внаслідок тимчасової втрати можливості використовувати автомобіль за призначенням, а також у зв`язку з необхідністю його відновлення.

Підстав для зменшення розміру моральної шкоди чи відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення цієї шкоди апеляційний суд не вбачає. Відповідач не спростував мотиви, з яких місцевий суд виходив при визначенні розміру відшкодування на рівні 5000 грн.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскаржуваній частині.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди. Підстав для зміни даного рішення в оскаржуваній частині за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу відповідача без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 10 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина