Справа № 288/1580/14-ц
Провадження № 6/288/11/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судового засідання - Костюк О.В.,

представника боржника - Єрема М.Р.,

представника ВДВС Мазура О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області заяву боржника ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку ч. 2 ст. 432 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2021 року до суду надійшла заява боржника ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку ч. 2 ст. 432 ЦПК України, посилаючись на те, що рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2014 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» достроково заборгованість за Кредитним договором №014/0983/85/56563 від 12 червня 2007 року у сумі 2 998 174,03 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 33 868,88 доларів США (437 185,46 грн.); заборгованість по сплаті відсотків - 28 556,98 доларів США (368 618,52 грн.); пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків - 2 192 370,05 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 3654 гривні.

27 січня 2016 року, державний виконавець Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Човган С.В. відкрила виконавче провадження №49940211.

29 червня 2017 року між ПАТ "КІБ" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" (надалі - ТОВ "Довіра та гарантія") укладено договір відступлення права вимоги № 114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ "Довіра та гарантія".

11 серпня 2020 року між ТОВ "Довіра та гарантія" (надалі - "Іпотекодержатель") і ОСОБА_2 (надалі - "Іпотекодавець") укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, забезпечених Договором іпотеки, посвідченим 12.06.2007 приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П. за реєстровим № 4499 (надалі - Договір іпотеки). Договором іпотеки забезпечувалося виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/0983/85/56563 від 12.06.2007.

11 серпня 2020 року Директор ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" Правник О.П. видав Довідку про відсутність заборгованості № ДГ 11/08/2020, відповідно до якої зобов`язання ОСОБА_1 за Кредитним Договором № 014/0983/85/56563 повною мірою виконані, а ТОВ "Довіра та гарантія" не має будь-яких фінансових та майнових претензій до ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, заявник просить, визнати виконавчий лист № 288/1580/14-ц від 27.04.2015 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву та додаткові пояснення по праві в яких просив взяти до уваги, що стягувач не заперечує проти задоволення заяви боржника про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та підтверджує, що між стягувачам та іпотекодавцем ОСОБА_2 було добровільно укладено договір про задоволення

вимог іпокодержателя, згідно з умовами якого заборгованість боржника за кредитним договором № 014/0983/85/56563 від 12 червня 2007 року вважається погашеною. Зобов`язання за вищевказаним кредитним договором повною мірою виконані, а стягувач не має будь яких фінансових та майнових претензій до ОСОБА_1 в частині виконання умов кредитного договору. Розгляд справи проводити без участі ТОВ «ФК» «Довіра та гарантія».

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Представник Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судовому засіданні щодо заявлених вимог поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши представника заявника та представника ВДВС, дослідивши заяву та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2014 року №288/1580/14-ц, вирішено позов Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженки с. Попільня та АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (р/р НОМЕР_2 , МФО 322904, Код , 01601, м. Київ, вул. Пирогова, 7- 76), достроково заборгованість за Кредитним договором №014/0983/85/56563 від 12 червня 2007 року у сумі 2 998 174,03 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 33 868,88 доларів США (437 185,46 грн.); заборгованість по сплаті відсотків - 28 556,98 доларів США (368 618,52 грн.); пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків - 2 192 370,05 грн. Стягнути витрати по оплаті судового збору з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженки АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (р/р НОМЕР_2 , МФО 322904, Код ЄДРПОУ 23494105, 01601, м. Київ, вул. Пирогова, 7-76) в розмірі 3654 гривні.

27 квітня 2015 року Попільнянський районний суд Житомирської області видав виконавчий лист № 288/1580/14-ц про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 014/0983/85/56563 від 12.06.2007 на суму 2 998 174,03 грн на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

27 січня 2016 року Державний виконавець Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Човган С.В. відкрила виконавче провадження №49940211.

02 червня 2021 року Державний виконавець Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Мазур О.М. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

11 серпня 2020 року між ТОВ "Довіра та гарантія" (надалі - "Іпотекодержатель") і ОСОБА_2 (надалі - "Іпотекодавець") укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, забезпечених Договором іпотеки, посвідченим 12.06.2007 приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П. за реєстровим № 4499 (надалі - Договір іпотеки). Договором іпотеки забезпечувалося виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/0983/85/56563 від 12.06.2007.

11 серпня 2020 року Директор ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" Правник О.П. видав Довідку про відсутність заборгованості № ДГ 11/08/2020, відповідно до якої зобов`язання ОСОБА_1 за Кредитним Договором № 014/0983/85/56563 повною мірою виконані, а ТОВ "Довіра та гарантія" не має будь-яких фінансових та майнових претензій до ОСОБА_1 .

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.04.2020 р. ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» має ідентифікаційний код юридичної особи 38705034, місцезнаходження м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", рішення від 19 березня 1997 року в справі "Горнсбі проти Греції").

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - "Закон") підлягають примусовому виконанню рішення в тому числі на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

За змістом норми ст.432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її

примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

При цьому словосполучення «або з інших причин», застосоване у гіпотезі ч. 2 ст. 432 ЦПК України, не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Саме такі роз`яснення надано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 8 від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах».

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, матеріально-правовою підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є припинення обов`язку боржника з підстав, визначених законом (статті 599-601,604-609 ЦК України).

При цьому, зміст ч.2 ст.432 ЦПК України свідчить про те, що матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є, зокрема, припинення обов`язку боржника, яке мало місце поза межами виконавчого провадження, у зв`язку з чим у боржника буде відсутній обов`язок з виконання виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення.

У разі, якщо виконання зобов`язання за судовим рішенням відбулося в межах виконавчого провадження, стягувач має право подати до виконавця письмову заяву про повернення виконавчого документа. На підставі цієї заяви виконавець приймає постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п.1 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження. Однак, сплата боржником боргу чи припинення обов`язку з інших підстав, які відбулись вже у відкритому виконавчому провадженні, не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, заявник у своїй заяві посилається на те, що 29 червня 2017 року між ПАТ "КІБ" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" укладено договір відступлення права вимоги № 114/42-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ "Довіра та гарантія", також 11 серпня 2020 року між ТОВ "Довіра та гарантія" і ОСОБА_2 (надалі - "Іпотекодавець") укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, забезпечених Договором іпотеки, посвідченим 12.06.2007 приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П., проте підтверджуючих матеріалів наведеного суду не надано, що унеможливлює встановити даний факт.

Також заявник в своїй заяві зазначає, що ухвалою суду від 06 березня 2019 року у справі № 288/1580/14-ц задоволено заяву ТОВ "Довіра та гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження №49940211, проте з матеріалів справи та пояснень державного виконавця наданих в судовому засіданні в рамках виконавчого провадження замінена сторони виконавчого провадження з стягувача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не відбулася. Заявник не звертався до Попільнянського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з належним чином оформленою ухвалою суду та заявою про заміну вибулої сторони її правонаступником.

Матеріали справи свідчать, що на даний час заборгованість за вказаним виконавчим листом не сплачена, що, в свою чергу, виключає можливість застосування положень ч. 2 ст. 432 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги матеріали справи, обов`язковість виконання судового рішення, маючи на меті здійснити захист порушеного права, суд приходить до висновку, що подана заява є такою, що не підлягає задоволенню вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. Законом України «Про виконавче провадження»; ст. ст. 211, 258, 261, 273, 354-355, 432 , п.п. 17.2, п.п.17 п.1 розділу ХІ "Перехідні положення" ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 , стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в порядку ч. 2 ст. 432 ЦПК України відмовити.

Відновити виконання у виконавчому провадженні № 49940211 за виконавчим листом № 288/1580/14-ц виданий 27 квітня 2015 року на виконання рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2014 року, за позовом Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко