Справа № 316/2249/20
Провадження № 2/316/149/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2021 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді Куценко М.О.,

за участі секретаря судового засідання Рябухи О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу ЄУ №316/2249/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду в особі представника адвоката Цигиці Л.М. з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між ними розірвано у судовому порядку.

З відповідача за виконавчим листом №2-920 від 20.05.2009 року стягувались аліменти у розмірі 1/3 частини на утримання дітей. Після досягнення старшим сином 18 років, на молодшого сина ОСОБА_5 аліменти стягуються у розмірі 1/6 частини.

На підставі рішення суду від 17.10.2018 року з відповідача також стягувались аліменти у розмірі 1/6 частини на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період його навчання до 30.06.2020 року.

На даний час відповідач сплачує аліменти тільки на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших дітей на його утриманні не має.

Позивач зазначає, що отримує мінімальну заробітну плату та наразі перебуває у стані вагітності, тому аліментів, які сплачує відповідач у розмірі 1/6 частини не вистачає для забезпечення нормального розвитку та утримання дитини.

Просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача з 1/6 до 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття, виконавчий лист №2-920 від 20.05.2009 року відкликати.

Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 16.07.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою суду від 29.10.2020 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Цигиця Л.М. через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити (а.с. 54).

Відповідач ОСОБА_2 також через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає повністю, розгляд справи просить проводити без його участі (а.с.53).

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім того, у в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову.

Судом встановлено, що з сторони мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).

За виконавчим листом з відповідача стягувались аліменти у розмірі 1/3 частини на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дітьми повноліття (а.с.9).

Після досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплати аліментів на його утримання припинилась. Разом з цим, відповідач за рішенням суду від 17.10.2018 року сплачував аліменти у розмірі 1/6 частини на період його навчання до 30.06.2020 року (а.с.11-12).

На даний час з відповідач стягуються аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини.

Позивач у справі, на момент подання позову працювала та отримувала мінімальну заробітну платню, що підтверджується довідкою про її доходи (а.с.38).

На даний час позивач народила дитину та з 10.12.2020 року їй призначено допомогу сім`ям з дітьми, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.77), а відтак її сімейний та матеріальний стан змінився.

За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків.

За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що відповідач визнав позов та визнання позову є безумовним, та не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки при зверненні до суду, позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку з чим, суд, враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 180 ,182, 192 СК України, ст.ст. ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Верхній Рогачик Верхньорогачицького району Херсонської області, РНОКПП: НОМЕР_1 на підставі рішення Енергодарського міського суду від 20.05.2009 року на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/6 частини до 1/4 частини від усіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист №2-920 від 20.05.2009 року, виданий Енергодарським міським судом на виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 20.05.2009 року по справі №2-920/2009.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. О. Куценко