Провадження №2/193/68/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

02 червня 2021 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шумської О.В.

за участю секретаря Мельникової Т.О.

розглянувши у судовому засіданні в смт.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради, про визнання в порядку спадкування права на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним в порядку спадкування, право на земельну ділянку площею 5,4614 га (кадастровий номер 12: 252:855:00:01:001:0123), вартістю 154406 грн.36 коп., розташовану на території Новоюлівської сільської ради Софіївського району і належала ОСОБА_3 , згідно Державного акта серії ЯЖ № 383304, виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 595 - р від 13.12.2007 року.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує на ті обставини, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом ЗАГС адміністрації м. Волгодонськ Ростовської області (Росія), про що в книзі реєстрацій зроблено запис за № 919.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,4614 га (кадастровий номер 12:252:855:00:01:001:0123) розташованої на території Новоюлівської сільської ради Софіївського району і належала ОСОБА_3 , згідно Державного акта серії ЯЖ № 383304, виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 595 - р від 13.12.2007 року.

За життя, ОСОБА_3 , написав заповіт яким заповів позивачу ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 5,4614 га, яка належала ОСОБА_3 , згідно Державного акта серії ЯЖ № 383304.

Згідно ст. 1235 Цивільного Кодексу України ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом майна померлого. Крім нього, спадкоємцем майна померлого немає.

15.06.2020 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з невизначеністю можливих спадкоємців за законом і запропонувала звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його присутності та підтримав позов в повному обсязі.

Представник відповідача Софіївської селищної ради в судове засідання не з`явився, направили суду заяву про розгляд справи без участі представника, просить розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

З огляду на подання позивачем достатніх матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом ЗАГС адміністрації м. Волгодонськ Ростовської області (Росія), про що в книзі реєстрацій зроблено запис за № 919(а.с.5).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,4614 га (кадастровий номер 12:252:855:00:01:001:0123) розташованої на території Новоюлівської сільської ради Софіївського району і належала ОСОБА_3 , згідно Державного акта серії ЯЖ № 383304, виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 595 - р від 13.12.2007 року(а.с.8).

За життя, ОСОБА_3 , написав заповіт яким заповів позивачу ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 5,4614 га, яка належала ОСОБА_3 , згідно Державного акта серії ЯЖ № 383304(а.с.9).

Згідно ст. 1235 Цивільного Кодексу України ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом майна померлого. Крім нього, спадкоємцем майна померлого немає.

15.06.2020 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з невизначеністю можливих спадкоємців за законом і запропонувала звернутися до суду.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1235 Цивільного Кодексу України ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом майна померлого. Крім нього, спадкоємцем майна померлого немає.

Передбачені ст.1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.76, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, та ст.ст.16, 328, 1216-1218,ст.1265 ЦК України,суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Софіївської селищної ради, про визнання в порядку спадкування права на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування, право на земельну ділянку площею 5,4614 га (кадастровий номер 12:252:855:00:01:001:0123), вартістю 154406 грн.36 коп., розташовану на території Новоюлівської сільської ради Софіївського району і належала ОСОБА_3 , згідно Державного акта серії ЯЖ № 383304, виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 595 - р від 13.12.2007 року.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В,Шумська