Провадження № 2/932/1259/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Куцевола В.В.

при секретарі Громовику Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2019 року ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулось до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.06.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем було укладено договір позики № 47326 в електронній формі, відповідно до якого, ТОВ «ВЕЛЛФІН» надав відповідачу грошові кошти в сумі 800,00 грн. зі сплатою відсотків строком на 20 дні. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 04.07.2019 року становить 33561,40 грн., з яких:

-основний борг 800,00 грн.;

-заборгованість за відсотками 16628,80 грн.;

-заборгованість за простроченими відсотками 16132,60 грн.

Ухвалою суду від 25.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощенного позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.12.2020 року справу прийнято до провадження цим складом суду та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові прохав розглядати справу у його відсутність.

Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав. Правом на подання відзиву на позов не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що згідно розпорядження Нацкомфінпослуг № 2606 від 27.10.2015 року, зареєстрованого в реєстрі фінансових установ за № 16103225, ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності.

16.06.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 47326 в електронній формі, шляхом підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Згідно п. 1.1, 1.3, 1.4 Договору, позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 800,00 грн., зі сплатою відсотків за користування позикою, строком на 20 дні.

Відповідно до п. 1.5 Договору, нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов:

- 1.9 процентів від суми позики, але не менше ніж 30,00 грн. за перший день користування позикою;

- 1.9 процентів від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.2 Договору;

- 3,85 процентів, від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.2 цього Договору, у разі невиконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.

ТОВ «ВЕЛЛФІН» через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPAY на картковий рахунок відповідача перерахував 800,00 грн. позики, що підтверджується повідомленням від 25.06.2019 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-екваєр здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року.

Відповідач не повернув позивачу грошові кошти у строк, передбачений договором, в результаті чого за ним утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, станом на 04.07.2019 року становить 33561,40 грн., з яких:

-основний борг 800,00грн.;

-заборгованість за відсотками 16628,80 грн.;

-заборгованість за простроченими відсотками 16132,60 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду жодних доказів про погашення ним заборгованості за кредитним договором, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту є обгрунтованими.

З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 47326 від 16.06.2016 року у розмірі 33561,40 грн., з яких: основний борг 800,00 грн.; заборгованість за відсотками 16628,80 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 16132,60 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1921,00 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» () заборгованість за договором позики № 47326 від 16.06.2016 року у розмірі 33561,40 грн., з яких: основний борг 800,00 грн.; заборгованість за відсотками 16628,80 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 16132,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В. Куцевол