Справа №485/1571/21
Провадження № 2/485/506/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

24 листопада 2021 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного судуМиколаївської області Квєтка І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення суми понесених збитків,

встановив:

22 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення суми понесених збитків, в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю: зобов`язати ОСОБА_2 знести гараж літ «Ж», гараж літ «З», літню кухню літ «Б» самовільно побудовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_3 збитки за період з 2014 по 01.01.2016 рік в розмірі 30522,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 24945,61 грн.; збитки за період з 01.01.2016 року по 01.11.2021 року у розмірі 99730грн., інфляційні витрати в розмірі 52358,25грн.; вартість проведеної експертизи експертом ОСОБА_4 в розмірі 7530,00 грн.; вартість відновлювального ремонту паркану в розмірі 6340,00 грн., всього 221425,86 грн.; та моральну шкоду в розмірі 100000грн.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статтей 175, 177 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суд приходить до висновків, що вона не відповідає вимогам статті 175 та статті 177 ЦПК України.

За змістом частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктом п`ятим частини третьої статті 175 ЦПК позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивачем у позовній заяві не викладено обставин (фактичні підстави позову), якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо знесення самовільно побудованих будівель та стягнення матеріальної шкоди, а містить посилання лише на висновки експертних досліджень щодо визначення вартості ремонтних робіт у приміщеннях житлового будинку АДРЕСА_1 , проведених у інших справах, станом на дату їх проведення, без зазначення їх зв"язку із позовними вимогами.

У позовній заяві відсутні посилання на докази, які підтверджують наявність самовільних об`єктів гаражу літ «Ж», гаражу літ «З», літньої кухні літ «Б», на належній позивачці земельній ділянці. Самі об`єкти ідентифіковані позивачем самостійно, без будь якої прив`язки (схеми розташування, технічного паспорту, зазначення площі, тощо). Даних про правовий статус земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , її конфігурацію та межі, позовна заява не містить.

У статті 376 ЦК України визначено коло суб`єктів (орган державної влади або місцевого самоврядування) яким належить право звернення до суду з вимогою перебудови у разі істотного відхилення від проекту, порушень прав інших осіб, істотного порушення будівельних норм. Якщо проведення такої перебудови є неможливим, або якщо особа яка здійснила (здійснює) будівництво відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно підлягає знесенню за рахунок особи яка здійснила (здійснює) будівництво. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права ( стаття 391 ЦК).

У позовній заяві позивачка не зазначила яке саме її право порушено, відповідачем самовільним будівництвом та якими саме діями останнього.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Даних про те, чи виносились уповноваженим органом приписи відповідачці про усунення порушень, та чи притягалася вона до відповідальності, чи можлива перебудова самочинно збудованих об`єктів, чи згодна відповідачка на здійснення такої перебудови, у позові не вказано.

Крім того, у позові зазначено, що матеріальну шкоду позивачу у розмірі 6340 грн. їй заподіяно діями ОСОБА_5 , однак до даної особи вимоги не пред"явлені.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.185 ЦК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За даних обставин позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу необхідно надати строк для виправлення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення суми понесених збитків - залишити без руху.

Надати позивачу десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви, які зазначені у мотивувальній частині даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя