328/2055/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Новікової Н.В., при секретарі судового засідання Похвалітовій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Будняка В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу,-

встановив:

Державний виконавець звернулась до суду з поданням, в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за межі України до виконання своїх зобов`язань за рішенням, що виконується по виконавчому провадженні № 64156197 з виконання виконавчого листа № 328/2055/20, виданого 04.01.2021 Токмацьким районним судом Запорізької області.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В заяві державний виконавець просив розглянути подання за його відсутності.

Дослідивши подання та матеріали подані на його обґрунтування, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Так, на примусовому виконанні у Токмацькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває відкрите виконавче провадження № 64156197 з виконання виконавчого листа № 328/2055/20, виданого 04.01.2021 Токмацьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Міськводоканал» ТМР заборгованість за послугу з централізованого водопостачання та водовідведення, що утворилася за період часу з 01.02.2019 по 28.09.2020 у сумі 6254,64 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн., а всього 8356,64 грн. На даний час виконавчий лист не виконано, заборгованість не сплачена.

18.01.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64156197 і додатково, постанови про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження, що підтверджується копіями вказаних постанов, доданих до клопотання.

Вказану постанову ОСОБА_1 отримав 12.04.2021, про що свідчить його особистий підпис на супровідному листі.

12.04.2021 на виконання вказаної постанови, боржником подана декларація про доходи та майно боржника фізичної особи, про що свідчить копія декларація доданої до подання. З декларації вбачається, що боржник має у власності автомобіль ВАЗ 2103, НОМЕР_2 , квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, з доданих до подання матеріалів вбачається, що державним виконавцем проведені наступні виконавчі дії та отримані такі відповіді на запити:

Також, відповідно до відповідей отриманих в АСВП:

-з Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника: ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІ ДАЛЬНІСТЮ "ТОКМАЦЬКИ Й ЗАВОД "ПРОГРЕС", та відомості про те, що боржник не є отримувачем пенсій;

-з Державної податкової служби України: джерела отримання доходів: в ТДВ "ТОКМАЦЬКИИ ЗАВОД "ПРОГРЕС", ; та ТОВ "МОРОЗ І КО", .

26.01.2021 винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у ТОВ "МОРОЗ І КО", та вих. № 1376/18.16 від 26.01.2021 рекомендованим поштовим відправленням надіслано на адресу підприємства. Вказану постанову повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

26.01.2021 винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ" ТОКМАЦЬКИИ ЗАВОД "ПРОГРЕС", та вих. № 1375/18.16 від 26.01.2021 рекомендованим поштовим відправленням надіслано на адресу підприємства. Вказану постанову отримано підприємством 03.03.2021. Станом на теперішній час постанову не виконано - відрахування із доходів боржника не здійснені. Звіти про виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України, до Відділу не надавалися.

Крім того, виконавцем направлено до банківських установ запити, щодо наявності відкритих рахунків на ім`я боржника та про орендовані індивідуальні банківські сейфи.

Згідно відповіді AT КБ "ПриватБанк" боржник має відкриті рахунки.

23.02.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках AT КБ "ПриватБанк", у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.

05.03.2021 до AT КБ "ПриватБанк" направлено платіжні вимоги №№ 64156197/1, 64156197/2, 64156197/3 для примусового списання коштів з рахунків боржника.

19.03.2021 вказані платіжні вимоги повернені без виконання у зв`язку з відсутністю коштів.

Згідно відповіді AT "Укрсиббанк" боржник має відкриті рахунки.

29.04.2021 винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках AT "Укрсиббанк", у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.

17.05.2021 до AT "Укрсиббанк" направлено платіжні вимоги №№ 64156197/4, 64156197/5 для примусового списання коштів з рахунків боржника. Проте, відомості, щодо примусового списання коштів або повернення вказаних вимог без виконання відсутні.

З отриманих відомостей вбачається, що боржник не орендує індивідуальні банківські сейфи.

Крім того, 22.03.2021 винесено постанову про розшук майна боржника - автомобіля марка ТЗ: ВАЗ; модель ТЗ: 21063; категорія ТЗ: НОМЕР_3 ; рік виробництва ТЗ: 1986; VIN: НОМЕР_4 ; номер кузова: НОМЕР_4 , номерний знак: НОМЕР_5 , колір ТЗ: ЖОВТИЙ.

22.03.2021 о 08:57 год. на вказану постанову про розшук майна боржника, накладено кваліфікований електронний підпис, та постанову направлено до виконання. Автомобіль не розшукано.

22.03.2021 винесено постанову про арешт невизначеного майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору у сумі 9192,3 грн.

Заборони внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 28673092 та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 41090550.

28.04.2021 з Токмацького районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області отримано інформацію про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_6 , дата видачі 06.04.2018, дата закінчення 06.04.2028, орган видачі 2339.

Згідно відповіді № 103133849 від 17.05.2021 Державної прикордонної служби України, - відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням, що і було зроблено державним виконавцем.

Разом з тим, статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочину, для охорони здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідна норма Конвенції міститься у статті 33 Конституції України, якою встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Такі обмеження встановлюються, зокрема, статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», що передбачає підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Право на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, в тому числі, коли особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому проваджені.

Обмеження на виїзд боржника з України являє собою втручання в його право покидати країну, гарантоване пунктом 2 статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v.Bulgaria), рішення від 26.11.2009 року (заява № 34383/03), Європейський суд визначив, що тимчасове обмеження в праві виїзду за ухилення від виконання зобов`язань має відповідати трьом критеріям:

- ґрунтуватися на національному законі;

- переслідувати одну або декілька легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції;

- відповідати справедливому балансу між правами людини та публічним інтересом, тобто бути пропорційним меті його застосування.

У цій справі Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише настільки, наскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01; рішення Європейського Суду від 11 травня 2021 року за справою «Стецов проти України», скарга N5170/15).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121)

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, які стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. у справі "Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії" (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, § 60)...".

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, розуміються будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), що роз`яснив Верховний Суд України 01 лютого 2013 року при розгляді питань, які виникають в судовій практиці про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Доказів ухилення від виконання зобов`язань суду не надано.

Посилання у поданні лише на перелік дій, які здійснив приватний виконавець, пов`язаних з виконанням рішення суду про стягнення боргу, не є підставою для обмеження у праві виїзду боржника за межі України, оскільки законом не передбачені юридичні санкції у вигляді обмеження у праві виїзду за наявності лише факту невиконання зобов`язання.

Державний виконавець в поданні не зазначив як тимчасовий виїзд за межі України гарантує повернення боргу і, яким чином цей борг може бути повернуто при застосуванні такого обмеження. Крім того, як було зазначено раніше до подання не додано відомості, щодо примусового списання коштів за платіжними вимогами №№ 64156197/4, 64156197/5, направленими державним виконавцем 17.05.2021 до AT "Укрсиббанк".

За таких обставин суд дійшов висновку про залишення без задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст.441 ЦПК України, ст.ст.19, 33 Конституції України, суд -

ухвалив:

Залишити без задоволення подання старшого державного виконавця Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Будняка В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: