Справа № 352/1483/20
Провадження № 2-др/352/1/21
УХВАЛА

10 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.

секретар судового засідання Кукула О.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.11.2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 травня 2019 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено актовий запис за №657, - розірвано.

01.02.2021 року позивач звернулася з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просить ухвалити додаткове рішення, мотивуючи тим, що в рішенні суду від 11.11.2020 року не вирішено питання щодо зміни прізвища позивача ОСОБА_3 на дошлюбне Сіммонс.

Сторони в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Неявка сторін не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення.

Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення за її відсутності.

За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

При постановленні рішення від 11.11.2020 судом було зазначено, що згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Здійснивши системний аналіз вищенаведеної норми, суд дійшов висновку, що право на вибір прізвища реалізується на власний розсуд відповідною особою у порядку, що встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» і вирішення даного питання не належить до компетенції суду.

Водночас суд при вирішенні питання про постановлення додаткового судового рішення зазначає, що право на вибір прізвища є правом особи, яка його самостійно змінила, та здійснюється на підставі її волевиявлення і виключно у порядку, що встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відповідними органами реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З позовної заяви та матеріалів справи не вбачається спору щодо зміни прізвища позивача. Жодних доказів про наявність такого спору позивачем не надано.

Таким чином вимога про зміну прізвища не є позовною в розумінні ЦПК України, так як відповідно до ст. 113 СК України є правом особи, яке ніким не оспорюється.

Одночасно слід роз`яснити, що відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України суд наділений повноваженнями зазначати про вибір прізвища у рішенні суду про розірвання шлюбу виключно у разі розгляду такої справи в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства та в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

При розгляді справи в позовному провадженні, як у даному випадку, до компетенції суду вирішення даного питання не відноситься.

Разом з тим, звертаю увагу, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, жодним нормативно-правовим актом суд не наділений повноваженнями щодо відновлення дошлюбного прізвища особи при розгляді справи в порядку позовного провадження. При цьому Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 915, розгляд заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) громадян України, які проживають на території України, віднесено до компетенції відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем їх проживання. Одночасно у Законі України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено виключно повноваження органу державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу вирішувати питання щодо відновлення дошлюбного прізвища подружжя.

Відтак, законних підстав для вирішення питання про зміну прізвища позивача в судовому порядку немає.

Отже, суд приходить до висновку, що підстави для ухвалення додаткового рішення у відповідності до вимог статті 270 ЦПК відсутні, а відтак у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Згідно ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з 10.02.2021 року, як дня складення повного судового рішення.

Суддя Гриньків Д.В.