ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м.Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/20784/20

Номер провадження: 22-ц/819/1096/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Тільненко Ольги Сергіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Кузьміної О.І. від 15 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та зобов?язання укласти договір найму,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та зобов?язання укласти договір найму.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, у зв`язку з тим, що позов подано без дотримання вимог, викладених у ст.175 і 177 ЦПК України, а саме не викладено всіх обставин та не зазначено всіх доказів на підтвердження цих обставин. Також судом вказано на недоліки щодо суб`єктного складу та недоплату судового збору.

14 січня 2021 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області, на виконання вимог вищезазначеної ухвали надійшла заява від ОСОБА_2 про усунення недоліків, додано документи, що підтверджують сплату судового збору в повному обсязі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що позивач вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконала, оскільки недоліки усунула не в повному обсязі.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність, безпідставність та порушення судом норм процесуального права просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що на стадії відкриття провадження у справі, суд має надавати оцінку доказам, доданим до матеріалів позову виключно з мотивів наявності або відсутності підстав для відкриття провадження. Право визначення підстав, предмета позову та відповідача у спорі належить позивачу, а обґрунтованість позову має встановлюватися на стадії судового розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що вказані ним недоліки позовної заяви усунуті частково, а тому, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, позов має бути повернутий позивачу.

Проте такий висновок судом першої інстанції зроблено передчасно з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином передбачено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто, право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені статтями 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

При цьому суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч.5 ст. 12 ЦПК України).

Зазначені судом першої інстанції вимоги до змісту позовної заяви зводяться до покладення на позивача обов`язку доводити на стадії пред`явлення позову детальної інформації щодо різних аспектів та характеристик предмету спору, що законом не передбачено, оскільки ці питання можливо з`ясувати на відповідних стадіях розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Таким чином, підстави, що стали для залишення позовної заяви без руху щодо доказової бази та суб`єктного складу повинні вирішуватися при розгляді справи по суті, і можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 12 ЦПК України дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України, на суд покладено обов`язок повного та всебічного розгляду виниклих спорів, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно пунктів 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Тільненко Ольги Сергіївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , - задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах Верховного Суду.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова