Справа №295/1220/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.

з участю секретаря с/з Вольської К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 19.06.1998 року. Відповідач ОСОБА_2 , яка є донькою позивача, у зазначеній квартирі не проживає, фактично мешкає із своєю матір`ю за іншої адресою.

Вказуючи на те, що внаслідок реєстрації місця проживання відповідача право на вільне користування та розпорядження власністю є порушеним, позивач просить визнати особу такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивачем подано заяву про можливість слухання справи у його відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності учасників, що відповідає положенню ст. 211, п.3 ч.1 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування квартири від 19.06.1998 року.

Серед зареєстрованих за вказаною адресою є донька позивача ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідач фактично не проживає в житловому приміщенні без поважних причин понад одного року, що підтверджується дослідженими доказами: свідоцтвом про розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_3 , довідкою Житлово-будівельного кооперативу № 2 про те, що на підставі свідчень сусідів встановлено не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Спірні правовідносини регулюються ч.2 ст. 405 ЦК України, у відповідності з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд приходить до висновку, що права позивача є порушеними, вимога про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, підлягає до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 258-289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: Лєдньов Д.М