Провадження № 2/686/1386/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі - Боднар А.П., за участю позивача - відповідача ОСОБА_1 , представника позивача-відповідача ОСОБА_2 , відповідача-позивача ОСОБА_3 , представника відповідача-позивача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу №686/10715/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2020 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.04.2012 року з нього на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач зазначає, що на його утриманні знаходиться ще одна дитина - донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час він офіційно не працює, його дохід носить мінливий характер, у зв`язку із чим він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, а тому просить зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

29 липня 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів з ј частини доходу на 5 000 грн. щомісячно та стягнення додаткових витрат в розмірі 5 169,50 грн. Зустрічний позов мотивує тим, що стягувана сума аліментів є досить не значною та не може забезпечити потреб дитини в повному обсязі, до того ж син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно хворіє, перебуває на обліку в невропатолога, у зв`язку із чим відповідач-позивач несе додаткові витрати на його утримання. ОСОБА_1 працює, придбав нерухомість, а його посилання на погіршення матеріального стану не відповідають дійсності.

Позивач-відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечили.

Відповідач-позивач та її представник в судовому засіданні проти первинного позову заперечили, вважають його необґрунтованим, зустрічний позов підтримали в повному обсязі, просять задоволити.

29.07.2020 року відповідач-позивач подала на відзив на позов, який долучено до матеріалів справи.

За клопотанням представника відповідача-позивача, ухвалою суду від 30.07.2020 року витребовувались докази по справі.

14.09.2020 року позивачем-відповідачем надано відзив на зустрічну позовну заяву.

14.09.2020 року представником відповідача-позивача заявлено клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом задоволено.

13.10.2020 року представником позивача-відповідача заявлено клопотання про встановлення додаткового строку на подання доказів про розмір витрат на правничу допомогу при постановлення рішення.

02.11.2020 року відповідачем-позивачем надано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

07.12.2020 року представником відповідача-позивача заявлено клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що первинна позовна заява підлягає задоволенню, тоді як зустрічний позов слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.04.2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 ( ОСОБА_3 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Дані обставини підтверджуються копією рішення, яка міститься в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що на його утриманні знаходиться ще одна дитина - донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. На даний час ОСОБА_1 офіційно не працює, його дохід носить мінливий характер, у зв`язку із чим він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, а тому просить зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно положень ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, ВС/КЦС у справі № 565/2071/19 від 16 вересня 2020 р. висловлено наступну правову позицію: Аналіз статті 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу. Разом з тим, зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

П. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивачем-відповідачем в судовому засіданні надано належні та допустимі докази на підтвердження зміни його сімейного стану, також надано копії висновків спеціалістів про присвоєння йому діагнозу радіологічного ізольованого синдрому (розсіяний склероз), про що також свідчать медичні довідки та інші документи, що говорить про погіршення стану його здоров`я.

Таким чином, з урахуванням наявності у позивача-відповідача іншої малолітньої дитини, погіршення стану його здоров`я, суд вважає, що наявні два з трьох основних показників, що впливають на питання зміни розміру встановлених раніше аліментів, а тому із врахуванням всіх обставин (як то зміна сімейного стану, відсутність постійного доходу та погіршення стану здоров`я платника аліментів), слід первинний позов задоволити та зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо вимог зустрічного позову, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів з ј частини доходу на 5 000 грн. щомісячно та стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 5 169,50 грн. Зустрічний позов мотивує тим, що стягувана сума аліментів є досить не значною та не може забезпечити потреб дитини в повному обсязі, до того ж син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно хворіє, перебуває на обліку в невропатолога, а ОСОБА_1 працює, придбав нерухомість, а його посилання на погіршення матеріального стану не відповідають дійсності.

Відповідно положень ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач-позивач зазначає, що ОСОБА_1 працює та на підтвердження зміни його майнового стану надає фотокопію зі сторінки з соціальної мережі та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, однак суд вважає, що надані докази не підтверджують факту зміни особистого матеріального становища позивача-відповідача.

Так, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому, згідно із ч. 3 ст. 182 СК України, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Своєю чергою, у відповідності до п. 3-2 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Так, згідно із відомостями з Державного реєстру прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 закріплене право власності на ряд об`єктів нерухомості.

Проте, вказана нерухомість була придбана не позивачем, а набута виключно на підставі переуступки права вимоги від його батька.

30.06.2013 року між ЖБК «Зарічанський-11/6» та ОСОБА_9 був укладений Договір № 43 про сплату пайових внесків у житлово-будівельний кооператив. 17.10.2013 року між тими самими сторонами був укладений договір № 7/к про сплату пайових внесків у ЖБК «Зарічанський-11/6».

Саме ОСОБА_9 були сплачені усі пайові внески на виконання умов вказаних договорів, що підтверджується, долученими квитанціями.

20.01.2014 року між позивчем та його батьком, ОСОБА_9 , були укладені два Договори уступки права вимоги, саме на підставі яких ОСОБА_1 було оформлене право власності на ці об`єкти нерухомості.

Що стосується посилань ОСОБА_3 про наявність у ОСОБА_1 інтернет- магазину з продажу одягу, посилаючись на фотокопію зі сторінки в соціальній мережі, то слід звернути увагу на таке.

Згідно із відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_9 займається підприємницькою діяльністю з основним кодом КВЕД 14.13. «виробництво іншого верхнього одягу».

Доказів про зайняття ОСОБА_1 підприємницькою діяльністю, ОСОБА_3 суду не надано.

Відповідачем-позивачем також заявлено вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 5 169,50 грн. за період з 2017 року по 2020 рік та надано копії квитанцій, що підтверджують понесення нею додаткових витрат на утримання дитини.

Так, 21.02.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 127/16614/15-ц про стягнення додаткових витрат на дітей. За результатами розгляду Верховний Суд прийняв постанову, в якій зазначив таке: «Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з врахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дає змогу забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини».

Однак, позивачем-відповідачем також долучено копії платіжних доручень, що підтверджують регулярне понесення ним не тільки зобов`язань зі сплати аліментів, а й оплату додаткових потреб ОСОБА_5 , що лише за 2017 рік склали 4 473 грн., тобто майже заявлену відповідачем-позивачем суму за три роки.

Таким чином, суд приходить до висновку, про те, що позивач-відповідач систематично та в добровільному порядку сплачував додаткові витрати на утримання малолітнього сина та дані обставини підтверджено належними та допустимими доказами.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову, оскільки відповідачем-позивачем не доведено тих обставин, що матеріальне становище позивача-відповідача покращилось та він має змогу сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, а позивачем-відповідачем, в свою чергу, повністю доведено ті обставини, що він в добровільному порядку ніс додаткові витрати на утримання сина за період з 2017 по 2020 роки, які перевищують суму додаткових витрат, заявлену ОСОБА_3 .

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України,постановою Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

ВИРІШИВ:

Первісну позовну заяву задоволити.

Зменшити розмір аліментів які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого в АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої в АДРЕСА_2 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10.04.2012р. у справі № 2-3620/2012 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Зустрічну позовну заяву - залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 03.02.2021 року.

Суддя: