Справа №: 671/383/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

06 травня 2021 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Павлової А.С.,

за участі секретаря судового засідання Козак Г.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

06 березня 2021 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 20.11.2008. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір).

20.11.2008 відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Банком на підставі договору відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25000 грн.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі якого відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконало, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах Договору та в межах кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 08.02.2021 має заборгованість в сумі 27042,67 грн., з яких: 25626,52 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1416,15 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

У зв`язку з наведеним, позивач просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, та судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник банку разом з позовом подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін і клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому вказав, що необхідні докази є в матеріалах справи, і позивач не заперечує проти винесення заочного рішення.

Від відповідача жодних заяв та клопотань не надійшло.

ІІІ. Процесуальні дії суду по справі.

Ухвалою від 22.03.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому ЦПК України порядку.

Суд провів заочний розгляд справи за відсутності сторін, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, а також ухвалив заочне рішення від 06 травня 2021 року.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів.

Судом встановлено, що 20.11.2008 відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача з заявою, виявивши бажання укласти договір про надання банківських послуг.

Факт звернення відповідача до Банку підтверджується копією заяви і довідки про умови кредитування від 20.11.2008, а також копією паспорта ОСОБА_1 (а.с. 23-24, 35-36).

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що підписана позичальником 20.11.2008, сторони погодили базову ставку відсотків в місяць (2,5%); пеню за несвоєчасне погашення заборгованості; штраф за порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів 250 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до наявних у справі довідок АТ КБ «ПриватБанк», за укладеним між сторонами кредитним договором, відповідачу було видано п`ять кредитних карток, остання строком дії до квітня 2022 року, встановлено кредитний ліміт 500 грн., який 11.04.2008 збільшено до 25000 грн. (а.с. 21-22).

Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку відповідача, з 20.11.2008 останній користувався виданими йому картками, використовував кошти позивача, частково вносив в Банк кошти на погашення кредитної заборгованості (а.с. 43-72).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 20.11.2008, станом на 08.02.2021 відповідач має заборгованість 27042,67 грн., з яких: 25626,52 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1416,15 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 20).

V. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Позивачем було надано суду в якості доказів витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не містять дати та підпису позичальника, внаслідок чого неможливо перевірити, станом на який час вони діяли і чи саме на таких умовах відповідач погоджувався отримати кредит в позивача.

В постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

VI. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав.

Оскільки позивач дійсно надав ОСОБА_1 кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти були не повністю повернуті відповідачем, тому прострочене тіло кредиту на загальну суму 25626,52 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Вказане підтверджується наявними в справі письмовими доказами: анкетою-заявою, довідками Банку, випискою по рахунку та розрахунком заборгованості.

Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь банку нарахованих відсотків в сумі 1416,15 грн., то суд вважає, що дана вимога не підлягає до задоволення. При цьому, суд звертає увагу на те, що сторонами в довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 20.11.2008 погоджено базову ставку відсотків в місяць 2,5%, яка нараховується на залишок непростроченої заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік.

Однак, з наданих позивачем розрахунків заборгованості слідує що процентна ставка за кредитним договором становить не 2.5 %, а 3.0 %, яка в подальшому була ще збільшена. Отже, розмір відсотків позивач нарахував відповідачу всупереч вищенаведених умов договору під якими міститься підпис позичальника. Доказів про погодження сторонами умов договору за якими процентна ставка змінювалась суду не надано.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише прострочене тіло кредиту на суму 25626,52 грн.

VII. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Зі змісту ст.ст. 626, 628 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»), тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, наявні в матеріалах даної справи, не містять підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 20.11.2008 шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді всі умови договору, зокрема, щодо збільшення процентної ставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок позивача з доказування розміру належної до стягнення з відповідача суми заявлених відсотків залишився не виконаним. При цьому, суд враховує, що, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

VIIІ. Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду в сумі 2270 грн.

Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути відшкодування судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 2270 грн. сплаченого судового збору х 25626,52 грн. присуджених коштів : 27042,67 грн. заявлених до стягнення коштів = 2151,12 грн. судових витрат до стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 25626 (двадцять п`ять тисяч шістсот двадцять шість) гривень 52 копійки за кредитним договором № б/н від 20.11.2008.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2151 гривня 12 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: 31222, Хмельницька область, Волочиський район, с. Попівці.

Рішення складено 06 травня 2021 року.

Суддя: Павлова А.С.