Єдиний унікальний номер 229/2897/20
Номер провадження 2/229/167/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Білик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Дружівка Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину будинку та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна,

в с т а н о в и в :

01 липня 2020 року до Дружківського міського суду надішла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину будинку.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала наступним. 05 травня 1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 09 листопада 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час шлюбу вони придбали будинок АДРЕСА_1 , ринкова вартість якого складає 140000 грн., а вартість його 1/2 частини складає 70000 грн. Будинок було придбано у шлюбі в 2001 році та зареєстровано на ім`я відповідача. Після розірвання шлюбу відповідач забрав усі правовстанавлюючи документи на будинок, на усі її неоднаразові прохання переоформити на неї 1/2 частину будинку, відповідач їй відмовляє.

Просить визнати будинок сумісною власністю подружжя та за кожним з них по 1/2 частині будинку АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на її корись судові витрати.

06 липня 2020 року провадження по справі було відкрито та справу призначено у підготовче судове засідання, за клопотанням позивача було витребувано правовстанавлюючи документи у відповідача (а.с.10-12).

Ухвалою Дружківського міського суду від 21 липня 2020 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду на 03 вересня 2020 року (а.с. 17-18).

12 серпня 2020 року від позивача надійшла уточнена позовна заява (а.с.24).

03 вересня 2020 року до Дружківського міського суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_2 , відопідно до якого він заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що сплинув строк позовної давності (а.с.30-31).

14 вересня 2020 року відповідач подав до Дружківського міського суду зустрічну позовну заяву про розподіл спільного майна подружжя, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. Позивач і відповідач знаходились у шлюбі з 05 травня 1990 року. З жовтня 2016 року шлюбні відносини між нми припиненні. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин сторони набули спільне майно: котел (двоконтурний), вартістю 5000 грн., кухонний куточок, вартістю 2000 грн., спальний гарнітур, вартістю 5000 грн., диван, вартістю 1000 грн., 2 крісла, вартістю, 500 грн., пральну машинку "Індезит", вартістю 3000 грн., газову плиту "BOSCH", вартістю 2000 грн., зальну стінку, вартістю 2000 грн.,водонагрівальний бак на 100 л., вартістю 2000 грн., супутникове телебачення, 2 одн., вартістю 2000 грн., тюнер 2 одн., 1000 грн., холодильник, вартістю 4000 грн., витяжку, вартітю 800 грн., стіл-тумбу, вартістю, 500 грн., стіл журнальний, вартістю 300 грн., стілець, 3 одн., вартістю 300 грн., бак алюміневий (2,3 м.куб.), вартістю 2500 грн., бак 200 л., 2 одн., вартістю 200 грн., верстат для виготовлення шлакоблоку, вартістю 10000 грн., верстат для виготовлення тротуарної плитки, вартістю 3300 грн., бензопилу, 2 одн., вартістю 3000 грн., зарядний пристрій (для акумуляторів), вартістю 2000 грн., возик, вартістю 500 грн., стелаж, вартістю 800 грн., ящик для інструментів, вартістю 400 грн., трансформатор, вартістю 3500 грн., кабель мідний 40 м., вартістю 320 грн., обігрівач масляний, 1000 грн., домашній кінотеатр, вартістю 1500 грн., сходи на горіще, вартістю 500 грн., духовку електричну, вартістю 1000 грн., рельси для гаража, 2 одиниці,75м (3,80 м.,3,70 м), вартістю 2800 грн., відео програвач з дисками, вартістю 500 грн., ДВД програвач з дисками, вартістю 500 грн.

Загальна вартість спільного майна подружжя складає 66720 грн. Просить здійснити розподіл спільного майна наступним чином.

Виділити в натурі ОСОБА_2 наступне майно: пральну машинку "Індезит", вартістю 3000 грн., газову плиту "BOSCH", вартістю 2000 грн.,телевізор, вартістю 1000 грн., супутникове телебачення, вартістю 1000 грн., тюнер ,500 грн., стіл-тумбу, вартістю, 500 грн., верстат для виготовлення шлакоблоку, вартістю 10000 грн., верстат для виготовлення тротуарної плитки, вартістю 3300 грн., бензопили, 2 одн., вартістю 3000 грн., зарядний пристрій (для акумуляторів), вартістю 2000 грн., возик, вартістю 500 грн., стелаж, вартістю 800 грн., ящик для інструментів, вартістю 400 грн., трансформатор, вартістю 3500 грн., кабель мідний 40 м., вартістю 320 грн., домашній кінотеатр, вартістю 1500 грн., сходи на горіще, вартістю 500 грн.

Всього на суму 33820 грн.

Виділити в натурі ОСОБА_1 наступне майно: котел (двоконтурний), вартістю 5000 грн., кухонний куточок, вартістю 2000 грн., спальний гарнітур, вартістю 5000 грн., диван, вартістю 1000 грн., 2 крісла, вартістю, 500 грн., зальну стінку, вартістю 2000 грн., водонагрівальний бак на 100 л., вартістю 2000 грн., телевізор, вартістю 1000 грн., тюнер 2 одн., 1000 грн., холодильник, вартістю 4000 грн., витяжку, вартістю 800 грн., стіл журнальний, вартістю 300 грн., стілець, 3 одн., вартістю 300 грн., бак алюміневий (2,3 м.куб.), вартістю 2500 грн., бак 200 л., 2 одн., вартістю 200 грн., обігрівач масляний, вартістю 1000 грн., духовку електричну, вартістю 1000 грн., супутникове телебачення, вартістю 1000 грн., рельси для гаража, 2 одиниці,75м (3,80 м.,3,70 м), вартістю 2800 грн., відео програвач з дисками, вартістю 500 грн., ДВД програвач з дисками, вартістю 500 грн.

Всього на суму 33900 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати (а.с.47-51).

Ухвалою Дружківського міського суду від 22 вересня 2020 року зустрічна позовна заява була прийнята до провадження та об`єднана в одне провадження із позовною заявою (а.с.60-61).

09 жовтня 2020 року до Дружківського міського суду надійшов від ОСОБА_1 відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вона зазначила, що вказане ОСОБА_2 у зустрічному позові майно спільно ними під час шлюбу не купувалось, тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.66).

Ухвалою Дружківського міського суду від 25 січня 2021 року підготовче засідання було закрито та справу призначено до судового розгляду на 12 люте 2021 року (а.с.90-91).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти зустрічних позовних вимог заперечувала, про що надала відповідний відзив (а.с.27,66).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, смс-повідомленнями, надав заперечення на позовну заяву та надав зустрічну позовну заяву, заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності суду не надав (а.с.30-31,47-51,71,75,80,82,87,94,101,104).

Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності суду не надала.

Як вибачається із матеріалів справи, відповідачу та представнику відповідача за первічним позовом, достеменно було відомо про усі дати розгляду справи, оскільки протягом тривалого часу в день розгляду справи до суду находять від відповідача та його представника заяви про відкладення розгляду справи.

Так, 11 листопада 2020 року від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю відповідача на роботі, відповідні документи на підтвердження даних обставин суду не надані (а.с.74).

12 лютого 2021 року до суду надійшла заява представника відповідача про перенесення судового засідання , оскільки свідки по даній справі зайняті на роботі, відповідні документи на підтвердження даних обставин суду не надані (а.с.99).

31 березня 2021 року до суду надійшла заява представника відповідача про перенесення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю відповідача на роботі, відповідні документи на підтвердження даних обставин суду не надані (а.с.106).

20 квітня 2021 року до суду надійшла заява від представника відповідача про перенесення розгляду справи, у зв`язку з тим, що представник відповідача адвокат Момот М.В. та свідок ОСОБА_4 знаходяться на лікарняному, відповідні документи на підтвердження даних обставин суду не надані (а.с.110).

28 травня 2021 року до суду знову надійшла заява представника відповідача про перенесення розгляду справи, оскільки вона знаходиться на лікарняному, відповідні документи на підтвердження даних обставин суду не надані (а.с.118).

14 червня 2021 року до суду надійшла заява представника відповідача про перенесення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю відповідача на роботі, відповідні документи на підтвердження даних обставин суду не надані (а.с.122).

Дані дії відповідача та представника відповідача суд, розцінює, як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України є неприпустимим зловживання процесуальними правами.

У вищезазначеної статті, вказано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Крім того, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом .

Небажання сторони реалізувати її процесуальні права не позбавляє суд обов`язку здійснити справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому, суд, приходить до висновку, що відповідача та його представника було повідомлено про час та розгляд справи належним чином.

Враховуючи усе вищевикладене, суд, вважає, що відповідно до ст. 247 ЦПК України можливо розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів, без фіксації судового засідання.

Суд, розглянувши докази, які надані по справі, приходить до наступного висновку.

З 05 травня 1990 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується актовим записом № 11, зробленим виконкомом Очеретинської селищної ради Ясинуватського району Донецької області (а.с.4).

09 листопада 2017 року шлюб було розірвано Дружківським міським судом (а.с.5).

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 15 червня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївської нотаріальної контори Вєрютін Сергій Миколайович придбав будинок з належними до нього господарчими спорудами та будівлями, що знаходяться у АДРЕСА_1 (а. с. 25).

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

У справі, встановлено, що спірний будинок придбано в період зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , належність вказаного майна до особистої приватної власності ОСОБА_2 не доведено, презумпція спільності права власності подружжя на придбане в період шлюбу майно, за якою частки подружжя є рівними, не спростована. Позивач є співвласником будинку, оскільки вона перебувала у спільній сумісній власності колишнього подружжя та підлягає поділу.

Крім того, суд, звертає увагу на те, що якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Суд, не може погодитися із доводами відповідача про те, що по даному спору сплинув строк позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 259 ЦК України, передбачена зміна тривалості позовної давності, а саме, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Згідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 72 СК України передбачено, що позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано.

До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Як вибачається із матеріалів справи, шлюб між сторонами було розірвано 09 листопада 2017 року, рішення суду набрало чинності 09 грудня 2017 року.

Тобто строк позовної давності закінчується 09 грудня 2020 року.

Відповідно до штампу реєстрації позовної заяви, вона надійшла до суду 01 липня 2020 року, тобто в межах строку, передбаченого законодавством.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/2 частину будинку підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про поділ спільного майна, вони не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду зустрічну позовну заяву, в якій вказав, що під час шлюбу вони з позивачкою придбали певне майно, яке залишилось у позивачки, але позивачка заперечувала проти того, що перераховане майно було придбано сторонами.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 не надав суду жодного доказу про існування зазначеного майна, його вартості та кількості.

Таким чином, зустрічні позовні вимоги про поділ майна задоволенню не підлягають.

Питання щодо судових витрат слід вирішити наступним чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені та підтверджені документально судові витрати у розмірі 840,80 грн. (а.с.2). Щодо стягнення судових витрат з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , слід - відмовити, оскільки в задоволенні його позовних вимог відмовлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визання права власності на 1/2 частину будинку задовольнити.

Визнати будинок АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна відмовити.

Рішення набирає законної сили: через 30 днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга, у разі подання апеляційної скарги, після розгляду її апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення надруковано та підписано в нарадчій кімнаті 14 червня 2021 року.

Суддя: А. Л. Гонтар