справа № 566/1433/20
провадження №2/566/123/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого - судді Лободзінського А.С.,

при секретарі судового засідання - Драган Л.М.,

з участю представника позивача - адвоката Зух К.О., представника відповідача - адвоката Лейковського А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Млинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача батьком народженого нею ІНФОРМАЦІЯ_1 сина - ОСОБА_3 та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень, щомісячно. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так-як син ОСОБА_3 був зачатий сторонами в період їх спільного проживання, без реєстрації шлюбу. Після народження сина - ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 допомагав матеріально, проте відмовився визнати ОСОБА_3 своїм сином. Коли син досяг трирічного віку, відповідач перестав цікавитись його життям та надавати будь-яку матеріальну допомогу. На даний час, позивач офіційно не працевлаштована та перебуває у пошуках роботи, проте всіма силами намагається забезпечити потреби сина, на забезпечення яких у місяць нею витрачається сума у розмірі, приблизно 6000 гривень. Відповідач фізично здоровий, здійснює підприємницьку діяльність, має у власності нерухоме та рухоме майно та повинен забезпечувати свого сина.

4 січня 2021 року, через канцелярію суду, від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він зазначив про те, що батьком ОСОБА_3 себе не визнає, оскільки між ним - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були лише дружні відносини та, як сім`я, вони ніколи не проживали. Про те, що він є батьком ОСОБА_3 дізнався із позовної заяви, так як позивач йому ніколи цього не говорила. За відсутності між ним та позивачем, будь-коли, інтимних стосунків, він не може бути батьком її дитини та просив з цих підстав відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

У відповіді на відзив, яка надійшла від позивача ОСОБА_1 13 січня 2021 року, вона зазначила, що вказані у відзиві на позов відповідачем обставини не відповідають дійсності, так як не підтверджені будь-якими доказами.

Ухвалою суду від 18 січня 2021 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, згідно з висновком якої, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ймовірність даної події складає 99,99999% .

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Зух К.О. позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив відповідача. Також, подала заяву, в якій уточнила розмір судових витрат, понесених позивачем ОСОБА_1 в зв`язку із розглядом справи.

Представник відповідача - адвокат Лейковський А.М. в судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_2 , враховуючи наявний висновок судової молекулярно-генетичної експертизи, не заперечує проти визнання його батьком ОСОБА_3 , проте не згідний з розміром аліментів вказаним у позовній заяві, так як вважає його завищеним. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500 гривень.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши відзив на позов, відповідь позивача на відзив та дослідивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Оскільки відповідач позов, в частині визнання його батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов, в цій частині, підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , матір`ю якого, згідно зі свідоцтвом про народження є ОСОБА_1 , а відомості про батька дитини зазначені, згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері дитини, яка не перебуває у шлюбі та за відсутності спільної заяви батьків. (а.с. 14)

Отже, за відсутності заяви батька дитини про походження дитини, спірні правовідносини у даній справі регулюються ст.128 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь- які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Судом встановлено наступні дані, які відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України слугують підставою для визнання батьківства.

Так, з дослідженого в суді висновку проведеної з участю сторін судової молекулярно- генетичної експертизи № СЕ-19/114-21/1338-Б від 18.03.2021 року вбачається, що :

- ДНК-профіль ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт №3) містить лише ті генетичні ознаки (алелі), які визначені в ДНК-профілях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт №2) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт №1), що свідчить про біологічне батьківство останнього відносно дитини - ОСОБА_3 .

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Ймовірність даної події складає 99,99999% ( а.с. 103 - 111).

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про доведеність обставин наявності біологічної спорідненості між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як батька й дитини.

Отже, позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_5 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Судом встановлено, що домовленості про спосіб утримання спільної дитини між сторонами не досягнуто. Відтак, існують підстави для присудження коштів на утримання дитини, згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач ОСОБА_5 є фізично здоровим, хоч офіційно не працевлаштований, проте отримує дохід від підприємницької діяльності, має у власності нерухоме майно. Також, згідно з рішенням Млинівського районного суду від 24.01.2012 року з ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 400 грн., щомісячно. Вказані обставини свідчать про наявність у нього можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Отже, враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку що заробіток відповідача ОСОБА_5 є достатнім для призначення аліментів в наближеному до мінімального рекомендованого розміру, передбаченого абз. 3 ч.2 ст. 182 СК України, який на одну дитину становить величину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На переконання суду, вказаний розмір аліментів є співрозмірним до доходу відповідача ОСОБА_5 і його матеріального становища, відповідно до якого ОСОБА_5 має у власності рухоме та нерухоме майно (а.с. 30-32, 69-70).

Тому, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень, щомісячно, то її позов підлягає до задоволення частково, у величині, наближеній до рекомендованого розміру аліментів - 2000 гривень.

За приписом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Днем пред`явлення позову вважається день прийняття судом позовної заяви. Згідно штампу на позовній заяві, позовна заява пред`явлена до суду 25.11.2020 року.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються.

Розмір витрат, які позивач ОСОБА_1 сплатила у зв`язку з розглядом справи встанволені судом на підставі поданих нею письмових доказів та становлять 15750,88 грн..

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного,керуючись статтями 12, 13, 19, 89, 141, 204, 209 - 210, 258 - 259, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Млинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання батьківства та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області від 23.08.2012 року за №70, змінивши запис про батька дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_2 », та по батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 25 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 15750 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 88 копійок, понесених нею та документально підтверджених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 840 ( вісімсот сорок ) гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з розгляду цивільних справ Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне судове рішення виготовлено 24 травня 2021 року.

Суддя :