Справа № 265/5053/18
Провадження № 2/265/20/21
У Х В А Л А

14 травня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

за участю секретаря Лапоног Т.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, в якому позивач просила усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2018 року, головуючим суддею у даній справі було визначено суддю Міхєєву І.М.

Ухвалою суду від 13 червня 2018 року вищевказаний позов було залишено без руху.

26 червня 2018 року після усунення позивачем визначених судом недоліків, було відкрито загальне позовне провадження у справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2018 року головуючим суддею у даній справі було визначено суддю Гноєвого С.С. у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Міхєєвої І.М. на підставі розпорядження керівника апарату суду № 30 від 12 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року цивільну справу № 265/5053/18 було прийнято до свого провадження суддею Гноєвим С.С.

У судові засідання, призначені на 10 квітня 2020 року, 16 квітня 2020 року, 05 травня 2020 року, 22 липня 2020 року, 29 вересня 2020 року, 07 грудня 2020 року, 19 січня 2021 року та 13 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 жодного разу не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, надсилаючи на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із впровадженням на території України карантинних заходів та хворобою, проте ніяких медичних документів на підтвердження цього суду не надала, як не надала і заяви про розгляд справи за її відсутності. Також до суду не з`являлася і представник позивача адвокат Хмаріна О.В. за невідомих суду причин.

Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року було визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 14 травня 2021 року о 08 годині 30 хвилин в приміщенні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, в якій, зокрема, роз`яснено позивачу наслідки неявки до суду без поважних на те причин.

Проте у судове засідання, призначене на 14 травня 2021 року о 08-30 годині позивач ОСОБА_1 знову не з`явилася, подавши до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи до кінця червня у зв`язку з карантином та захворюванням, не надавши жодних обґрунтованих доказів поважності своєї неявки.

Представник позивача адвокат Хмаріна О.В. у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з травмою ноги.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`являлася, від якої в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Як передбачено ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цьогоКодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст.257 ч.1 п.3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду,якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки,крім випадку,якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджатиме розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Як зазначив Верховний суд (ВС/КЦС № 310/12817/13 від 22.05.2019) повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду навіть за наявності поважних причин такої неявки.

Виходячи з даної норми процесуального закону, суд при повторній неявці позивача у судове засідання не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання та не повинен враховувати їх поважність.

Положення пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням статті 223 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача (пункт 2 частини другої),якщо він повідомив про причини неявки. При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Системний аналіз вказаної норми процесуального закону свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом.

Враховуючи, що вищевказана справа перебуває у провадженні суду з 11 червня 2018 року, таку поведінку позивача ОСОБА_1 суд вважає зловживанням процесуальними правами та затягуванням розгляду справи по суті, що свідчить про втрату позивачем інтересу щодо заявлених позовних вимог, та в свою чергу порушує права відповідачів на розгляд справи упродовж розумного строку, та визнає її неявку у судові засідання неповажною.

За таких обставин, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, в черговий раз не з`явилася до суду без поважних причин, не виконавши при цьому ухвалу суду про визнання її явки у судове засідання обов`язковою, заяви про розгляду справи без її участі до суду не надійшло, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.12, 13, 257 ч.1 п.3, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 14 травня 2021 року.

Суддя С.С. Гноєвой