Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 квітня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи наступним.

На підтвердження позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) є одноособовим власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 33,9 кв.м., житлова площа 14,8 кв.м.) на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Ужгородської нотаріальної контори Ластівкою А.В. за №3-159, що також стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101 від 26.04.2019 року

Вказує, що у належній на праві власності позивачці квартирі зареєстрована ОСОБА_2 , проте таку особу вона не знає, оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає більше 10 років, на підтвердження чого надано акт непроживання особи за місцем реєстрації від 24.12.2020 та підтвердженням сусідів від 24.12.2020 року.

Стверджує, що відповідач, будучи зареєстрованою у квартирі позивача, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, відтак звернення позивача до суду із позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав.

На підставі вищенаведеного, просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явилися, однак, 19.04.2021 року ОСОБА_1 подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. У заяві просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву не подала, причини неявки суду не відомі.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено з матеріалів справи, 26.04.2019 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є прийняття у власність ОСОБА_5 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 6-7). З моменту нотаріального посвідчення даного договору державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Ластівкою А.В. за №3-159 та державної реєстрації 26.04.2019, яка підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101, у ОСОБА_5 виникло право власності на вказану квартиру.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , долученої до матеріалів справи (а.с. 14) судом встановлено, що ОСОБА_5 11.06.2019 року уклала шлюб з ОСОБА_6 , про що 11 червня 2019 року складено відповідний актовий запис №395, та після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_7 .

Відповідно до довідки про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.12.2020 року за №6065/18-21, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_1 , згідно з картотекою реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 23.12.2020 року зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області від 01.02.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 08.08.1989 року.

З акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 24.12.2020 року, складеним за участі мешканців квартир АДРЕСА_3 , вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Крім того, довідкою голови ЖБК «40 років Перемоги» ОСОБА_8 про не проживання особи за місцем реєстрації, виданої 24.12.2020 року, також підтверджено факт не проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , більше десяти років (а.с. 10).

Відповідно до Упорядкованого переліку вулиць, провулків та площ Ужгорода, розміщеного на офіційному сайті Ужгородської міської ради за посиланням https://rada-uzhgorod.gov.ua/post/v-uzhgorodi-uporyadkuvaly-nazvy-vulyts-provulkiv-ta-ploshh колишня вул. Капушанська згідно з рішенням Ужгородської міської ради від 26.04.1995 року № 60 мала найменування вулиця Перемоги.

У подальшому рішенням Ужгородської міської ради від 18 січня 2019 року за №1401 міська рада вирішила перейменувати вулицю Перемоги на Капушанську (https://rada-uzhgorod.gov.ua/rada_docs/show/1401-vid-18-01-2019-roku-pro-perejmenuvannya-vulyts).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач не є членом сім`ї позивача та не веде з нею спільне господарство.

Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 150, 156 ЖК УРСР, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП суду не відомий) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП - НОМЕР_2 ) 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення 23 квітня 2021 року.

Головуюча О.В. Лемак