Справа № 523/7684/21
Провадження №2/523/3597/21
У Х В А Л А

18.05.2021 року м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди.

Одночасно із зверненням до суду з даним позовом позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про забезпечення позову. Обгрунтовуючи вимоги поданої заяви, позивач вказує на те, що йому належить на праві приватної власності житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 01.09.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір оренди вищевказаної квартири строком на 3 роки з орендною платою 5000 грн. щомісяця. Однак, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без будь яких правових підстав користуються належною позивачу житловою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , що позбавляє позивача вселити ОСОБА_4 до вказаної вище квартири, у зв`язку з чим позивач поніс упущену вигоду за оренду житла за період із 01.09.2020 року по 15.04.2021 року в розмірі 37000 грн., а також зазнав моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 20000грн.

Позивач зазначає, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 252517383 від 14.04.2021 року вбачається, що відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належить 1/3 частина квартири, розташована за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,029 га (кадастровий номер :02:001:0398), розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Оскільки, існують всі підстави, що під час розгляду справи відповідач може вжити заходів, спрямованих на відчуження належного йому майна, що в подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення у даній справі, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи та заяви, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступного: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Разом з цим, дана заява не містить належного та достатнього обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, позивачем не зазначено обставини, які свідчать про існування реальної загрози відчуження відповідачем належного йому майна.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є саме підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Щодо адекватності заходу забезпечення позову то, судом визначається його відповідність вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, що в свою чергу забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом не виявлено достатніх підстав, які б дали суду можливість встановити наявність підтверджених ризиків щодо вчинення дій з боку відповідача ОСОБА_3 , які призведуть до ускладнення виконання рішення суду або унеможливлять ефективний захист порушеного права.

Окрім того, суддя констатує, що вказаний позивачем захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все майно відповідача ОСОБА_3 не є співрозмірним із обсягом позовних вимог, в яких Кулаківський просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 грошової сум в розмірі 57500,00 грн.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищенаведене, заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, а саме існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову, що позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає, що лише посилання в заяві на потенційну можливість здійснення відчуження об`єкту нерухомості, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, суддя доходить висновку, що в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер