Номер провадження: 22-ц/813/636/21
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

переглянувши справу №523/11117/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору за апеляційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 2 вересня 2019 року у складі судді Бабакова В.П., -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «УкрСиббанк», звернувшись 5 серпня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року, за яким надано в кредит 65000,00 доларів США під 12,90% річних під зобов`язання повернути кредит у повному обсязі не пізніше 24 січня 2029 року. Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 . Договором поруки №174727 від 24 січня 2008 року. Посилаючись на невиконання зобов`язань за кредитним договором, позивач ПАТ «УкрСиббанк» просив стягнути за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року солідарно з позичальника ОСОБА_1 , поручителя ОСОБА_3 заборгованість станом на 26 липня 2016 року по поверненню кредитних коiтів та сплаті процентів за користування кредитом в загальній сумі 44047,45 доларів США, пеню за прострочення сплати кредиту та процентів в загальній сумі 23255,37 грн., стягнути в рівних частках судові витрати (т.1 а.с.1-3).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2016 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.71).

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, звернувшись 24 жовтня 2016 року із зустрічним позовом, просила розірвати Договір про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року з підстав зміни курсу іноземної валюти по відношенню до національної валюти та перебігу політичних подій в країні у 2013-2016 роках, які вона не могла передбачити, що підпадає під умови розірвання договору, передбачені пунктами 1, 2 частини 2 статті 652 ЦК України. Відповідач зазначила, що подальше виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б її, як заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, що підпадає під умову розірвання договору, передбачену пунктом 3 частини 2 статті 652 ЦК України. Банк порушив свій обов`язок у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за цим договором несе споживач, що підпадає під умову розірвання договору, передбачену пунктом 4 частини 2 статті 652 ЦК України (т.1 а.с.83-88, 95-99).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2016 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (т.1 а.с.100).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 2 вересня 2019 року в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено; стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 551,20 грн. на проведення судово-економічної експертизи в сумі 23166,00 грн. (т.2 а.с.26-27).

Висновок суду мотивовано тим, що в порушення умов кредитного договору погашення частини кредиту та сплати процентів не відбувається. Згідно розрахунку заборгованості відсоткова ставка змінилася на 25,8% річних, АТ «УкрСиббанк» не надав суду доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, з огляду на що, з урахуванням висновку експертизи в частині невідповідності застосованої відсоткової ставки 25,8% річних пунктам 1.3.1, 5.2 кредитного договору, суд, визнавши розрахунок заборгованості не правильним та таким, на підставові якого неможливо встановити суму заборгованості, відмовив у задоволенні первісного позову. При відмові у задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, що саме по собі коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК України, так як дане стосується обох сторін договору й позичальник при належній обачності міг, зважаючи на динаміку зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. При цьому, суд стягнув в порядку статті 141 ЦПК України з банку на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення доказів в сумі 551,20 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 23166,00 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «УкрСиббанк» на рішення суду.

В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині первісного позову та стягнення судових витрат і ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову в повному обсязі, в частині зустрічного позову рішення суду залишити без змін (т.2 а.с.32-35).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в дослідженні судом лише висновку експерта та не наданні оцінки всім іншим наявним в справі доказам. АТ «УкрСиббанк» проаналізовано висновок експерта, вказано на невідповідність висновку умовам кредитного договору та фактичне не проведення експертизи в повному обсязі, оскільки: 1)в матеріалах справи відсутні необхідні документи хоча експертизу було ухвалено провести за наявними у матеріалах справи документами; 2)експерту було поставлено неправильні питання, що не відповідають вимогам Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, питання виходять за межі компетенції експерта, а також на вимогу експерта не надано додаткові документи, про затребування яких банку було невідомо, так як клопотання експерта не було направлено позивачу. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Висновок суду про необхідність належного повідомлення ОСОБА_1 про підвищення процентної ставки є хибним, оскільки пбз.4 пункту 1.3.1 кредитного договору передбачає автоматичне нарахування подвійної процентної ставки на прострочену суду основного боргу у випадку не сплати або не повної сплати платежу, встановленого у Договорі, тому обов`язкок банку повідомити позичальника про збільшення відсоткової ставки не передбачений умовами кредитного договору. Підставою для виникнення зобов`язань, які є предметом спору, є кредитний договір №0 від 24 січня 2008 року, який і визначає всі права та обов`язки сторін, строки розрахунків та відповідні суми. В матеріалах справи наявний Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, що є невід`ємною частиною договору №0 від 24 січня 2008 року. З врахуванням цього договору та платежів, які надійшли від відповідача позивачем було підготовлено та надано до суду довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором. Кредитний договір №0 від 24 січня 2008 року з усіма додатками до нього, наявними в матеріалах справи, повністю визначає порядок повернення кредитних коштів та підстави нарахування штрафних санкцій. В частині нарахування відсотків та штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань банк керувався саме положеннями укладеного договору. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд не врахував поведінку ОСОБА_1 , оскільки фактично проведення експертизи, хоча й в неповному обсязі, відбулося лише з третього разу через ненадання додаткових документів та через несплату відповідачем рахунку на проведення експертизи. Банку не було відомо про клопотання експерта надати додаткові документи, матеріали справи не містять докази направлення клопотання експерта на адресу банку. Крім того, судом не враховано, що згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено, проте суд поклав судові витрати лише на позивача за первісним позовом, тобто на АТ «УкрСиббанк» при цьому не вирішив питання щодо судових витрат банку за подання позовної заяви в сумі 16726,38 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги частково, а саме в частині вирішення судом вимог про відмову в задоволенні первісного позову та в частині розподілу судових витрат з огляду на наступне.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.509 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою (ч.1 ст.546 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч.1 ст.553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК України).

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Між акціонерним комерційним інноваційний банком «УкрСиббанк» () та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року, за яким банк надав позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 65000,00 доларів США; строк кредитування: з 24 січня 2008 року до 24 січня 2029 року (п.1.2); плата за кредит: за користування кредитними коштами перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлена в розмірі 12,90%; після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору (п.1.3.1); цільове призначення кредиту: для особистих потреб, а саме на придбання нерухомості (п.1.4); банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 у банку позичальника (п.1.5) (т.1 а.с.4-10).

Графік погашення кредиту є невід`ємною частиною Договору про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року (т.1 а.с.11-16).

Сукупна вартість кредиту визначена в Додатку №2 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року (основна сума кредиту 65000,00 доларів США, проценти за користування кредитом 85224,58 доларів США, комісія 4924,00 грн., страхування 28130,73 грн., реальна процента ставка 14,95%, абсолютне значення (подорожчання кредиту) 91770,07 доларів США (т.1 а.с.153-156).

Кредит ОСОБА_1 надано 14 січня 2008 року, що підтверджено Випискою за особовим рахунком за 24 січня 2008 року (т.1 а.с.45).

Між акціонерним комерційним інноваційний банком «УкрСиббанк» () та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) укладено Договір поруки №174727 від 24 січня 2008 року, з яким поручитель поручилась відповідати перед кредитором у повному обсязі за всіма зобов`язаннми боржника за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року (т.1 а.с.17-18).

24 березня 2016 року АТ «УкрСиббанк» надіслано позичальнику ОСОБА_1 , поручителю ОСОБА_2 , ними отримано 25 березня 2016 року Вимогу від 18 березня 2016 року про погашення заборгованості, що виникла станом на 16 березня 2016 року, а саме про погашення простроченої заборгованості по кредиту в сумі 2140,48 доларів США та прострочених процентів за користування кредитом в сумі 1994,80 доларів США; попереджено, що у разі не погашення заборгованості банк вимагатиме дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів, а саме вимагатиме повернення кредитних коштів в сумі 40695,18 доларів США (в тому числі прострочена заборгованість 2140,48 доларів США), сплати нарахованих процентів за користування кредитом в сумі 1994,80 доларів США, що разом становить 42689,98 доларів США (т.1 а.с.19-20, 21-22, 23-33, 34).

Згідно розрахунку за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року заборгованість станом на 26 липня 2016 року становила: за кредитом в сумі 40695,18 доларів США, за відсотками в сумі 3352,27 доларів США, всього за кредитом та відсотками 44047,45 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 13447,85 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 9807,52 грн., всього пеня в сумі 23255,37 грн. (т.1 а.с.35-44, 164-168).

З Висновку експерта №18-204/205 судово-економічної експертизи, складеного 27 квітня 2018 року експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, вбачається наступне. Проведеним дослідженням за наданими документами, визначити заборгованість у відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Договором про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року та Договором поруки №174727 від 24 січня 2008 року станом на 2 серпня 2016 року з урахуванням сплачених коштів у зв`язку з ненаданням в повному обсязі документів з обліку нарахування та погашення заборгованості за договором та не зазначенням розрахункової формули нарахування процентів за здійсненим банком розрахунком нарахованих процентів та не врахування банком в Довідці-розрахунку заборгованості за кредитом здійснених відповідачем платежів за період з 2 жовтня 2015 року по 3 жовтня 2016 року в сумі 216,00 доларів США, то провести дослідження в частині визначення складових заборгованості (тіло кредиту, прострочені платежі по тілу кредиту, проценти, комісійна винагорода, неустойка) не надається за можливе. Наданий розрахунок заборгованості в Довідці-розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом ОСОБА_1 на 26 липня 2016 року не відповідає умовам пункту 1.3.1, 5.2 кредитного договору в частині застосування відсоткової ставки в розмірі 25,8% річних. Інші питання, поставлені на дослідження, не відповідають вимогам Науково-методичним рекомендаціям з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 8 жовтня 1998 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 року за №705/3145, та виходять за межі компетенції експерта (т.1 а.с.205-219).

На підставі укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . Договору про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року виникло кредитне грошове зобов`язання, забезпечене, зокрема, порукою ОСОБА_2 на підставі укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 . Договору поруки №174727 від 24 січня 2008 року. Порушення виконання умов кредитного договору призвело до виникнення заборгованості, що стало підставою для реалізації АТ «УкрСиббанк» права достроково вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати нарахованих за користування коштами процентів.

ОСОБА_1 не надано доказів належного виконання кредитного договору у відповідності до його умов, прострочення платежів не спростовано.

Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимог первісного позову, пославшись на недоведеність вимог. Суд обґрунтував рішення висновком експерта, однак даний висновок не є безспірним доказом відсутності заборгованості за кредитним договором та дотримання ОСОБА_1 умов договору по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування коштами тощо, оскільки в основу експертного висновку покладено недостатність наданих для дослідження документів.

Суд апеляційної інстанції приймає викладені в апеляційній скарзі доводи АТ «УкСиббанк» щодо неправильності висновку про невідповідність в розрахунку заборгованості по процентам умовам пункту 1.3.1, 5.2 кредитного договору.

Так, відповідно до пункту 1.3.1 Договору про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,9% річних.

Строк сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який було нараховано банком такі проценти.

Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року станом на 26 липня 2016 року процентна ставка за прострочення нараховувалась у розмірі 25,8%.

Банком нараховано подвійну проценту ставку на підставі абзацу 4 пункту 1.3.1 кредитного договору, відповідно до якого за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі, збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в пункті 1.3.1. (12,9% х 2 =25,8%). Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого у Договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості.

Договір про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Умови кредитного договору викладені чітко та з повною інформацією стосовно умов кредитування, Позичальник погодилась з умовами кредитування, підписала кожну сторінку оспорюваних договорів та додатків до них, протягом певного часу з дня їх укладення не оспорювала та частково виконувала його умови.

Отже, висновок суду першої інстанції про необхідність належного повідомлення ОСОБА_1 про підвищення процентної ставки є хибним, оскільки абзацом 4 пункту 1.3.1 Договору передбачено автоматичне нарахування подвійної процентної ставки на прострочену суму основного боргу у випадку не сплати або не повної сплати платежу, встановленого у Договорі, тому обов`язок банку повідомляти позичальника про збільшення відсоткової ставки не передбачений умовами кредитного договору.

Суд першої інстанції у порушення положень статті 76 ЦПК України не надав оцінку іншим доказам, наявним в справі, окрім висновку експерта, який складений на підставі документів, що не були достатні експерту для надання відповіді на поставлені питання. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України. Заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а не висновком експертизи, який оцінюється на рівні з іншими доказами та не має для суду наперед встановленого значення.

Підставою для виникнення зобов`язання, які є предметом даного спору, є Договір про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року, який і визначає всі права та обов`язки сторін, строки розрахунків та відповідні суми. До Договору додано Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту, що є невід`ємною частиною Договору. АТ «УкрСиббанк» з урахуванням умов Договору та платежів, які надійшли від ОСОБА_1 , склав та надав до суду Довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Факт укладення кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів не є спірним, договір частково виконувався позичальником.

Відповідно до статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він визнаний судом недійсним.

Відповідно до положень пункту 7.2 Договору банк самостійно веде облік і здійснює розрахунки заборгованості позичальника відповідно до вимог законодавства України та умов Договору. У разі наявності спору між сторонами в якості письмових доказів невиконання зобов`язань позичальником, що мають пріоритетне значення, приймаються виписки про стан рахунків, первинні документи (платіжні доручення позичальника), дані балансу, надані банком тощо, якщо позичальник не доведе недійсність наданих банком документів або не надасть інших доказів виконання своїх зобов`язань за Договором.

ОСОБА_1 на надано інших доказів належного виконання своїх обов`язків, отже довідка-розрахунок є належним доказом підтвердження заборгованості за кредитним договором. Надані АТ «УкрСиббанк» докази є достатніми та допустимими для встановлення наявності зобов`язань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відповідного задоволення позовних вимог первісного позову в повному обсязі на підставі статей 526, 527, 1048, 1050 ЦК України.

АТ «УкрСиббанк» за подання позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 16726,38 грн., за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 25089,57 грн. (т.1 а.с.66, т.2 а.с.31, 41).

В порядку статті 141 ЦПК України понесені та документально підтверджені витрати АТ «УкрСиббанк» на сплату судового збору підлягають стягненню в рівних частках з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Натомість витрати ОСОБА_1 на сплату судового збору та на сплату витрат на проведення експертизи не підлягають покладенню на АТ «УкрСиббанк», так як в задоволенні зустрічного позову судом першої інстанції відмовлено.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 2 вересня 2019 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору ОСОБА_1 не оскаржено, в силу визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції при даному апеляційному перегляді справи рішення суду в частині зустрічного позову не перевіряється.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 25 березня 2021 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; позивач АТ «УкрСиббанк» в особі представника подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони; відповідач ОСОБА_1 в особі представника подала заяву про відкладення розгляду справи з посиланням на участь представника в розгляді іншої справи, що не приймається як поважна причина неявки, так як справа призначена була до розгляду задовго до засідання, крім того заява не містить обґрунтування того, чим саме обумовлена обов`язкова присутність учасника в засіданні; відповідачем ОСОБА_2 заяв про відкладення розгляду справи не подано. Справа в провадженні суду з жовтня 2019 року, призначалась в судові засідання на 28 травня 2020 року, 25 березня 2021 року; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. Отже, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 2 вересня 2019 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині стягнення з АТ «УкрСиббанк» судових витрат в загальній сумі 23717 грн. 20 копійок скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 24 січня 2008 року заборгованість станом на 26 липня 2016 року:

за кредитом в сумі 40695,18 доларів США,

за процентами в сумі 3352,27 доларів США,

пеню за прострочення сплати кредиту в сумі 13447 грн. 85 коп.,

пеню за прострочення сплати процентів в сумі 9087 грн. 52 коп.,

а всього заборгованість в загальній сумі 44047 доларів 45 центів США та 23255 гривен 37 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () витрати на сплату судового збору в загальній сумі 20907 гривен 97 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () витрати на сплату судового збору в загальній сумі 20907 гривен 97 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков