Справа № 354/559/21
Провадження по справі № 2-о/354/8/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

представника заявника адвоката Лейбюка В.П розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Яремчанська міська рада Івано-Франківської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить встановити факт її постійного проживання разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , що необхідне для підтвердження факту прийняття спадщини та оформлення спадкових прав. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що на момент смерті вона проживала разом із ОСОБА_2 у будинку останньої, доглядала за нею і ОСОБА_2 склала на її ім`я заповіт на все своє майно. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :11:013:0023. Оскільки заявник проживала разом зі спадкодавцем на момент смерті, тому в установленому порядку прийняла спадщину та в подальшому звернулась у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. На підставі наведеного просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 подану заяву підтримала та просить її задовольнити. Вказала, що у 2002 році вона вийшла заміж за ОСОБА_3 -племінника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_2 , дітей у них не було і тому вони з чоловіком перебралися на постійне проживання до його тітки. Вони жили у будинку за адресою АДРЕСА_1 , вказаний будинок належав чоловіку ОСОБА_2 , останній заповів дане майно її чоловікові ОСОБА_4 , а після його смерті цей будинок успадкували їхні діти. Вони із чоловіком доглядали за його тіткою, вели спільне господарство. ОСОБА_2 належала на праві приватної власності земельна ділянка і у 2012 році остання склала заповіт на її ім`я. У 2013 році загинув її чоловік ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , похованням якої займалася вона особисто. Оскільки на момент смерті спадкодавця вона проживала разом із спадкодавцем, то вважала, що прийняла спадщину та може у будь-який час отримати свідоцтво про право на спадщину. Проте, коли вона звернулась до нотаріуса, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, а доказів спільного проживання зі спадкодавцем надати не могла, оскільки була зареєстрована за іншою адресою. В подальшому вона вдруге вийшла заміж та змінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Представник заявника адвокат Лейбюк В.П. заяву підтримав та просить її задовольнити. Вказав, що оскільки заявниця ОСОБА_1 на момент смерті проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , тому в силу вимог ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, однак через те, що вона не була зареєстрована разом зі спадкодавцем нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, у довідці сільської ради зазначено, що на момент смерті спадкодавець за місцем постійного проживання була зареєстрована одна.

Представник заінтересованої особи - Яремчанської міської ради Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи належно повідомлявся.

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , що видане виконавчим комітетом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 24 грудня 2014 року.

Відповідно до заповіту від 20 лютого 2012 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Микуличинської сільської ради Скірчуком В.П., за реєстром №7, ОСОБА_2 усе належне їй на момент смерті майно заповіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №824441 від 23 листопада 2009 року ОСОБА_2 належала на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 1,0160 га у межах згідно з планом, розташована на уч. Русанів, у с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :11:013:0023.

Відповідно до довідки Микуличинського старостинського округу №1 Яремчанської міської ради №06/118 від 31 березня 2021 року ОСОБА_2 , згідно по господарської книги на момент смерті була зареєстрована одна за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 20 серпня 2018 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 20 серпня 2018 року уклала шлюб із ОСОБА_9 та змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_7 ».

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №2150, виданої виконкомом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 26 липня 2019 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою с. Микуличин, Яремчанська міська рада, Івано-Франківська область.

Як слідує із акту обстеження матеріально-побутових умов від 25 березня 2021 року, складеного депутатом Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Мироняк В.І., ОСОБА_1 з 2007 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала та доглядала за ОСОБА_2 , яку похоронила.

Відповідно до листа Яремчанської міської державної нотаріальної контори за вих. №433/02-14 від 05 листопада 2021 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була заведена спадкова справа №34/2021. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася ОСОБА_1 , свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Постановою державного нотаріуса Яремчанської міської державної нотаріальної контори Мотрук Н.Д. від 24 березня 2021 року за вих. №92/02-31 заявниці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Із досліджених судом матеріалів спадкової справи, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Яремчанською міською державною нотаріальною конторою 24 березня 2021 року була заведена спадкова справа №34/2021. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася ОСОБА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_2 був посвідчений у Микуличинській сільській раді 20 лютого 2012 року та зареєстрований в реєстрі за №7. Згідно долученої до спадкової справи довідки про склад сім`ї №293, виданої виконкомом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області 04 лютого 2020 року на момент смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою уч. Погар у с. Микуличин Івано-Франківської області, інші особи разом зі спадкодавцем за вказаною адресою не проживали та зареєстровані не були. Після смерті ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він є рідним дядьком та хресним батьком заявниці. Вказав, що ОСОБА_1 з 2007 року разом зі своїм першим чоловіком ОСОБА_11 проживали із його тіткою ОСОБА_2 у с. Микуличин та доглядали за нею. ОСОБА_2 була рідною тіткою чоловіка заявниці та з дитинства виховувала його, своїх дітей у неї не було, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік, а тому її племінник ОСОБА_5 разом із заявницею перейшли проживати до тітки, опікувалися нею, вели спільне господарство. Він неодноразово бував в гостях у будинку ОСОБА_2 , остання була дуже задоволена заявницею та її чоловіком, завжди говорила, що все своє майно залишить ОСОБА_1 , яка її доглядатиме до смерті. Свого окремого житла ОСОБА_1 з чоловіком не мали. Потім помер чоловік ОСОБА_1 , заявниця залишилася сама доглядати за ОСОБА_2 , а після її смерті займалась похованням. Він особисто був присутній під час посвідчення заповіту ОСОБА_2 та підписав його як свідок.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що вона жила по сусідству із ОСОБА_2 у с. Микуличин Надвірнянського району Івано-Франківської області. Заявниця ОСОБА_1 вийшла заміж за племінника ОСОБА_2 - сина її рідної сестри ОСОБА_13 . Після одруження ОСОБА_1 з чоловіком жили певний час у свекрухи, а у 2007 році помер чоловік ОСОБА_2 , вона залишилась сама і ОСОБА_5 з дружиною перейшли проживати до тітки, доглядали за нею, вели спільне господарство. У 2013 році помер чоловік заявниці, а потім у 2014 році померла ОСОБА_2 , похованням якої займалася саме ОСОБА_14 . Також вона знає, що ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я заявниці, бо та мала доглядати її до смерті, більше ніхто із родичів не хотів брати на себе цей обов`язок. Після смерті ОСОБА_2 заявниця певний час жила у її будинку, а потім перейшла проживати до свого батька.

Відтак, у зв`язку з відсутністю підтвердження факту постійного проживання заявниці та ОСОБА_2 на момент смерті останньої, ОСОБА_1 не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому звернулася до суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ч.1 ст.315 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягають розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним.

В силу вимог ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми ст.1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до ч.ч.3,4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17.

Заявниця не була зареєстрована за місцем проживання спадкодавця. Відтак, встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідне заявниці для оформлення спадкових прав на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 . Спір щодо цього майна відсутній, як і відомості про коло інших спадкоємців померлої ОСОБА_2 .

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, дають підставу зробити висновок, про те, що подана заява є підставною та підлягає до задоволення шляхом встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 259, 263, 264, 265, 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 29, 1216, 1218, 1219, 1220, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Яремчанська міська рада Івано-Франківської області про встановлення факту, що має юридичне значення -задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: 78590, уч. Підстрім, с. Микуличин Надвірнянський район, Івано-Франківська область, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Яремчанська міська рада Івано-Франківської області, юридична адреса: 78501, вул. Свободи, 255, м. Яремче Івано-Франківська область, .

Повне рішення суду складено 06 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: Т.Л. Ваврійчук