РІШЕННЯ

іменем України

29 листопада 2021 року м.Снігурівка

справа № 485/1482/21

провадження №2-о/485/63/21

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання - Літвінової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Снігурівка в залі суду справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Снігурівська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №011022, виданого 29.07.2004 року Снігурівською районною державною адміністрацією.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що у вищезазначеному державному акті її по батькові вказано як « ОСОБА_2 », тобто допущено помилку, яку виправлено шляхом закреслення та написання правильного по батькові «Іпатіївна» та скріплено печаткою і підписом голови Снігурівської райдержадміністрації. У зв`язку з вказаною помилкою та виправленнями в державному акті заявниці відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, а тому змушена звернутися до суду для встановлення вищезазначеного факту.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Снігурівська міська рада надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень проти заяви ОСОБА_1 не мають.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи.

Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 29 липня 2004 року головою Снігурівської райдержадміністрації видано державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №05, відповідно до якого на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації від 17.03.2004 року №145-р остання є власником земельної ділянки площею 4,15 га у межах згідно з планом, розташованої в межах території Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У вказаному державному акті по батькові закреслено та зазначено « ОСОБА_3 ». Виправлення завірено підписом голови райдержадміністрації та печаткою установи /а.с.5/.

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 28 липня 2004 року, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено « ОСОБА_1 » /а.с.4/.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 за №60840057 від 08 жовтня 2021 року відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:000:0054 за ОСОБА_1 , в зв`язку з тим, що державний акт на право власності на землю виданий з порушенням вимог законодавства, що діяло на момент його видачі, та містить не обумовлене виправлення.

Як вбачається з архівного витягу від 11.10.2021 №38-К з розпорядження Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області від 17.03.2004 №145-р «Про затвердження проекту організації земельних часток (паїв) по КСП ім.Мічуріна» вирішено виділити в натурі (на місцевості) земельні ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності в межах території Василівської сільської ради громадянам згідно списку, крім інших, ОСОБА_1 , загальною площею 4,15 га /а.с.6/.

За таких обставин, заявниця не має можливості довести той факт, що вона є тією особою, яка вказана в державному акті на право власності на земельну ділянку.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Окрім того, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання цього документу, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки наявність помилки в зазначенні її по батькові у правовстановлюючому документі ставить під сумнів належність його заявнику та позбавляє можливості реалізувати право на розпорядження земельною ділянкою, в тому числі і на державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявницею її права на розпорядження належним їй майном відповідно до законодавства, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 29 липня 2004 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №05, на ім`я ОСОБА_1 , фактично належить ОСОБА_1 , а тому вимоги заявниці про встановлення цього факту підлягають задоволенню.

Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 81, 315-319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Снігурівська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №011022, виданого 29 липня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №05 на ім`я ОСОБА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення суду протягом двох днів з дня його складання надіслати учасникам справи.

Повне рішення складено 29 листопада 2021 року.

Суддя О.П. Бодрова