Провадження № 2/522/4023/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі :

Головуючого-судді: Абухіна Р.Д.

за участю секретаря судового засідання Баланюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А В Н О В И В :

Позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, до відповідача, у якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № МL-501/243/2007 від 27.12.2007 року станом на 07.07.2015 року в розмірі 1 839 384,94 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 28 846,36 грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.12.2007 року між ПАТ « ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-500/243/2007, відповідно до якого остання отримала грошові кошти в розмірі 139 300 дол. США строком до 27.12.2022 року зі сплатою за користування Кредитом плаваючої процентної ставки, розмір якої становить 5,99%.

Відповідач порушив зобов`язання за договором, у зв`язку з чим у нього станом на 07.07.2015 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 1 839 384,94 грн. На даний час відповідачем умови договору не виконані, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2016 року позов було задоволено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.07.2018 року вищезазначене заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні.

17.07.2018 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява.

05.09.2018 року відповідач подала до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором мають підтверджувати первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України « Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», які в матеріалах справи відсутні.

25.09.2019 року представником позивача надано відповідь на відзив в якому зазначено про презумпцію правомірності правочину, із посиланням на ст. 204 ЦК України та те, що даний договір відповідачем був укладений за вільного волевиявлення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 13.10.2020 року.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач та її представник неодноразово до судових засідань не з`являється, про дату, час та місце проведення яких повідомлені належним чином. Заяв про відкладення або про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

В судові засідання, призначені на 13.10.2020, 20.01.2021, 22.03.2021 та 03.06.2021 року сторони не з`являються, справа в провадженні перебуває з 2015 року, тому суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних доказів.

Пунктом 2 частини 3 статті 223 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Верховний Суд у постанові від 1жовтня 2020року усправі №361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розгляд справи здійснений на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

27 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», у відповідності до ст. 1 нової редакції Статуту АТ«ОТП Банк», зареєстрованої Національним банком України 18.06.2009р., реєстраційний № 273 був укладений Кредитний договір № МL-500/243/2007.

Згідно п. 2 ч. №1 Кредитного договору. Банк зобов`язався надати Відповідачу грошові кошти у розмірі 139 300,00 доларів США строком до 27 грудня 2022 року зі сплатою за користування Кредитом плаваючої процентної ставки, розмір якої становить 5.99 %.

Свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав належним чином кредитні кошти в сумі 139 300,00 доларів США були направлені на поточний рахунок Відповідача, відкритий у Банку.

Дані обставини не спростовуються сторонами у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Зобов`язання за Кредитним договором, що передбачені підпунктом 1.5. Кредитного договору, щодо своєчасного повернення Кредиту, як це визначено в Графіку повернення Кредиту та сплати процентів, Відповідач не виконує, що потягнуло виникнення простроченої заборгованості.

З позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

В зв`язку з тим, що Відповідачем не було дотримано зазначених вище умов Кредитного договору, Позивачем на підставі п.1.9. Кредитного договору направлено вимогу про дострокове виконання Відповідачем його зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі. Але станом на дату подання цього Позову вона Відповідачем не виконана та відповідні суми Позивачу не сплачені.

Що стосується посилань відповідача на неналежне повідомлення його про дострокове виконання зобов`язання, слід зазначити, що відповідачем не було дотримано умов Кредитного договору, у зв`язку із чим позивачем було направлено вимогу про дострокове виконання зобов`язання в повному обсязі.

Відповідно до застережень до п.1.9.2 кредитного договору направлення вимоги на адресу позичальника дорівнюється її врученню під розписку. Згідно з п.1.9.1 повне дострокове виконання має бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з моменту одержання цієї вимоги.

Згідно п.7.2 кредитного договору підписанням цього договору сторони підтверджують, що будь-які умови цього договору є істотними і підлягають виконанню в порядку передбаченому цим договором. У Застереженнях до п. 1.9.1 сторони погодились з тим, що реалізація положень п.1.9.1 є однією із способів виконання боргових зобов`язань, встановлених за взаємною згодою сторін.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Відповідно д ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Суд зазначає, що відповідно до чисельних постанов ВСУ, суд визначає моментом початку перебігу строку виконання вимоги саме день її надсилання та застосовує, у тому числі, положення ч.4 ст. 559 ЦК України у разі спливу 6 місяців з дня спливу строку на виконання вимог, який відраховується з моменту її надсилання, що відповідно до типових договорів банків вважається одержаним. Так, ВСУ у постанові №6-32цс14 від 10.09.2014 року не приймала до уваги доводи поручителя стосовно того, що він не отримував досудової вимоги, а було визначено моментом початку перебігу строку на виконання вимоги саме момент її надсилання на адресу поручителя.

Таким чином, станом на 07.07.2015 року сума заборгованості за кредитним договором складає: залишок заборгованості за кредитом - 76 720,01 доларів США; відсотки за користування кредитом за період з 26.08.2014 по 06.07.2015 - 9 774,97 доларів США.

Загальна сума заборгованості з урахуванням тіла кредиту та відсотків становить 86 494,98 доларів США, що по курсу НБУ 1 839 384,94 гривень, (із розрахунку 21,2658 грн. за 100.00 доларів США).

Розрахунок заборгованості зазначений в позові та додано до матеріалів справи .

Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, Відповідач суду не надав.

Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків у суду не має.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачем умов кредитного договору № МL-501/243/2007 від 27.12.2007 року, Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 28 846,36 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями на зазначену суму .

Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 1, 3, 16, 509, 524, 525, 526, 530, 536, 549, 550-551, 610-612, 625-626, 629, 638, 639, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 04.11.1996 року Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) на користь Публічного акціонерного товариства « ОТП Банк» ( , МФО 300528, рахунок № НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитним договором № МL-501/243/2007 від 27.12.2007 року, станом на 07.07.2015 року, в розмірі 1 839 384,94 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 04.11.1996 року Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) на користь Публічного акціонерного товариства « ОТП Банк» ( код ЄДРПОУ 36789421, МФО 300528, рахунок № НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 28 846,36 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 07.06.2021 року.

Суддя: Р.Д. Абухін

03.06.21