Справа № 577/3608/21
Провадження № 2/577/1142/21

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2021 року м. Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області
у складі: головуючого судді Потій Н.В.,
за участю секретаря Подейко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом вселення,-
І. Стислий виклад позиції.
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із позовом в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 (далі відповідач), усунути перешкоди в користуванні їй буд. АДРЕСА_1 шляхом вселення її до зазначеного будинку та передачі їй ключів від будинку. Вимоги обґрунтовує тим, що з 29.08.2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перебування в шлюбі, згідно договору купівлі-продажу від 13.11.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Мусієнко В.В., сторони по справі придбали будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Право спільної часткової власності на 3/4 частини зазначеного будинку зареєстровано за позивачем. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Окрім спільних з відповідачем неповнолітніх дітей, у позивача після розірвання шлюбу народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також зареєстрований у будинку по АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу відповідач забрав всі правовстановлюючі документи на будинок, змінив у будинку замки та не допускає позивача та дітей до будинку, у зв`язку з чим вона вимушена орендувати житло. На неодноразові прохання вселитися до будинку відповідач відмовляє, що і змусило звернутися до суду.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні дії.
26 серпня 2021 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.
21 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим, повторно в судове засідання не з`явився.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Бушта В.О. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Проти винесення заочного рішення не заперечують, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.
01 грудня 2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.
Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 11 березня 2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований 29 серпня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 340. Змінено прізвище ОСОБА_6 на дошлюбне « ОСОБА_7 » (а.с. 11).
Відповідно до копій свідоцтв про народження ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьки: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_6 (а.с.15, 16).
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками записані батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_1 (а.с.17).
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.05.2021 року 3/4 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Мусієнко В.В.(а.с.12-14).
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частина 1 ст.16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у порядку користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності: який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 321 ЦК України).
До того ж, згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Отже, аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення.
Також, згідно з п. 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
V. Оцінка суду.
Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. Враховуючи, що позивачеві ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 3/4 частини будинку АДРЕСА_1 , придбаного з відповідачем під час шлюбу, перешкоди відповідача ОСОБА_2 у користуванні цим майном є обмеженням права власності позивача на нерухоме майно. За таких обставин, таке право позивача підлягає захисту в суді і позивач підлягає вселенню до квартири. Також підлягає задоволенню вимога про передачу ключів позивачеві.
Керуючись ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 368, 369, 386, 391ЦК України, 12, 13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 273,279, 280-284, 354-355 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом вселення - задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , будинком АДРЕСА_1 шляхом її вселення до цього будинку та передачі ключів від нього.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрований по АДРЕСА_1 ).

Суддя Потій Н. В.