Провадження № 2/742/805/21
Єдиний унікальний № 742/1204/21
РІШЕННЯ
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
19.07.2016 року публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником усіх його прав та обов`язків.
21.12.2008 року публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» змінило тип товариства з публічного на акціонерне.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2021 року справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні на 09 год.30 хв. 28 квітня 2021.
У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год. 00 хв. 20 травня 2021 року.
ІІІ. Позиції сторін.
В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засіданні не з`явилася, але попередньо надала заяву в якій позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, застосувати до позовних вимог позовну давність.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Відповідно до п.4.4 Договору Повне погашення кредиту (овердрафту) має бути здійснено не пізніше останнього дня строку користування овердрафтом встановленого банком (а.с.6)
25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 та акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» уклали кредитний договір, згідно якого банк надав їй кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок(а.с.6).
З виписки по особовим рахункам за період з 03.10.2016 по 18.02.2021 року та з 25.11.2011 року по 03.10.2016 вбачається, що ОСОБА_1 використовувала кредитні кошти та здійснила останнє погашення кредиту 13.08.2015 року на суму 502,35 гривень( а.с.47(зворотна сторона). (а.с.16-49)
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За правилами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
Згідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин повинні відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Судом встановлено, що 25.10.2011 року між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» укладено кредитний договір шляхом підписання пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договір страхування (оферта).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
19.07.2016 року публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (назву змінено на АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який є правонаступником усіх його прав та обов`язків.
Натомість, з долученого до матеріалів справи виписок по особовому рахунку за період з 03.10.2016 по 18.02.2021 року та з 25.11.2011 року по 03.10.2016 вбачається, що ОСОБА_1 використовувала кридитні кошти та здійснила останнє погашення кредиту 13.08.2015 року на суму 502,35 гривень ( а.с.47(зворотна сторона).
Таким чином, суд вважає, що банк виконав свої збов`язання по видачі кредитних коштів, а відповідач не повернула отримані кошти та відсотки за їх користування.
Доводи відповідача про те, що заборгованість за кредитним договором відсутня не підтвержені належними та допустимими доказами.
Посилання на ті обставини, що існує виконавчий напис нотаріуса, який оскаржується в судовому порядку не свідчить про подвійне стягнення заборгованості, оскільки такий порядок є позасудовим і не позбавляє прав банку задовольнити свої вимоги в судовому порядку шляхом пред`явлення позову.
З відзиву на позовну заяву вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує отримання нею банківської карти та користування кредитними коштами, але заперечує наявність заборгованості та просить застосувати строки позовної давності.
Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Частиною 1 статті 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).
За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Отже, за змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).
При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до виписки по особовим рахункам строк користування овердрафтом закінчився 26 жовтня 2013 року.
Отже за загальним правилом право вимоги у позивача виникло з 26 жовтня 2013 року.
Натомість, враховуючи, що позивач здійснила останній платіж за кредитним договором 13.08.2015 року, то строк позовної давності з вказаної дати був перерваний.
Таким чином, строки позовної давності закінчилися 13.08.2018 року.
Інших належних та допустимих доказів на підтвердження тих, обставин, що строк позовної давності переривався позивачем ненадано.
Оскільки, банк звернувся до суду з позовом 02 квітня 2021 року, тобто після закінчення строку позовної давності , то суд вважає, що клопотання позивача про застосування строків позовної давності підлягає задоволенню, а в задоволенні позовних вимог слід відмовити в зв`язку з пропуском строку позовної давності.
VІІ. Розподіл судових витрат.
Виходячи з положень ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача.
На підставі наведеного, ст.ст.247,263-265,273,279, 354 ЦПК України, суд
У задоволенні позову акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Коваленко А.В.