Справа № 717/607/21
РІШЕННЯ
10.06.2021 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Телешмана О.В.,
з участю секретаря судових засідань Глібіщук М.Л.,
позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася,
представник позивача - ОСОБА_2 - в судове засідання не з`явилася;
відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився;
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким: стягнути з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) ОСОБА_5 , починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 гривень, згідно попереднього розрахунку, та покласти на відповідача судові витрати про стягненню аліментів.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю та просить розглядати справу в її відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте, подав до суду відзив, в якому позов визнав частково та не згідний оплатити витрати на правничу допомогу, оскільки він визнав позов до початку розгляду справи по суті.
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в даний час перебуває на утриманні позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 від 16 липня 2021 року, довідкою № 261 від 10 березня 2021 року, виданої Лівинецькою сільською радою Дністровського району Чернівецької області та визнається сторонами.
Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Право дитини на утримання батьками порушується відповідачем, оскільки останній частково утримує матеріально свою дитину без узгодження з позивачкою щодо необхідності першочергових витрат на дитину, тобто не утримує матеріально свою дитину на належному рівні.
Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дитини.
Відповідно до ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум на дитину: віком до 6 років : з 1 січня складає - 1921 гривня.
Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачем зобов`язаний нести витрати на утримання дитини та забезпечувати прожитковий мінімум для дитини.
При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який не надав доказів, що має захворювання, має на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків, дружини.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити повністю.
Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач в порушення ст.81 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він є непрацездатним та не може надавати матеріальну допомогу своїй дитині.
Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що позовна заява надійшла до суду 22 квітня 2021 року.
Відповідач не надав суду доказів, що він звільнений від оплати судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідач визнав позов повністю, тому суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні судових витрат у вигляді судового збору, тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує , що розмір даних витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката визначений позивачем у розмірі 1000 гривень.
Відповідач заявляв клопотання про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу, проте не довів необґрунтованість витрат позивача на оплату правничої допомоги.
Суд вважає безпідставними твердження позивача про неможливість стягнення витрат на правничу допомогу з огляду на визнання ним позову повністю, оскільки витрати на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката визначаються не лише за представництво в суді, й за іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо.
Суд вважає, що витрати позивача на правову допомогу в сумі 1000 гривень є співмірними з складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт
Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000 (одну тисячу) гривень судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката
Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивач не надала даних про заробітну плату позивача за останні два місяці, що унеможливлює визначення розміру аліментів в залежності від середньомісячної заробітної плати відповідача.
На підставі ст. ст. 179 - 183, 186, 191 СК України, керуючись ст. ст. 2-13,76-80,133,137,141,258, 259, 263-265, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, тобто 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років в межах суми платежу аліментів за один місяць.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) гривень витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні судових витрат у вигляді судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Повне судове рішення складено 10.06.2021 року.

Суддя Телешман О.В.