ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» листопада 2021 року

м. Харків

справа № 629/3373/14-ц

провадження № 22ц/818/4627/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретарів - Дмитренко А.Ю., Колосовської А. Р.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , представник заінтересованої особи - Бардаченко Д. В., Лук`янова А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 серпня 2020 року в складі судді Мицик С.А.

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що Апеляційним судом Харківської області ухвалено рішення у справі № 629/373/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» за кредитним договором № 778434/ФЛ від 06 березня 2008 року.

Зазначив, що 05 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір № GL2N79278_ПВ, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги, зокрема, і за вказаним кредитним договором.

Просив замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах № 629/373/14-ц.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 серпня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено, замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 04 серпня 2015 року у цивільній справі Лозівського міськрайонного суду Харківської області № 629/3373/14-ц, провадження № 2/629/1047/14, за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні вимог заяви в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, не звернув увагу на те, що він сплатив борг у повному обсязі, тому у нього відсутні будь-які боргові зобов`язання перед Публічним акціонерним товариства «Комерційний банк «Надра» й відповідно вони не повинні переходити до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», адже станом на 05 березня 2020 року в банку не існувало права вимоги до відповідачів. Зазначив, що заявником надано тільки копію договору про відступлення права вимоги та витяг з реєстру, а додаток № 1 до договору взагалі відсутній. Тобто, заявником не доведено переходу права вимоги. Вказав, що заявником пропущено строк для звернення до примусового виконання виконавчих листів, натомість стягувач вирішив приховати цю обставину й подав заяву про видачу виконавчого документу, однак йому було помилково видано новий (повторний), зовсім інший, відмінний від первісного виконавчий лист.

05 липня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав судове рішення законним, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. При цьому зазначив, що товариство в законному порядку отримав виконавчі документи по даній справі, що були направлені до виконавчої служби для подальшого виконання.

12 липня 2021 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких він акцентував увагу суду на тому, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документу сплинув.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду - залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набув статусу нового кредитора за кредитним договором, а тому наявні усі підстави для заміни стягувача.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено (а.с.112-114 том 1).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 серпня 2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» - задоволено частково; заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року - скасовано, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» - задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» № 778434/ФЛ в сумі 34 279,48 доларів США та 73 920,10 грн (а.с.174-175 том 1).

05 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір № GL2N79278ПВ про відступлення права вимоги, відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2020-01-16-000004-b від 07 лютого 2020 року, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), та/або договорами поруки, та/або договорами застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Як вбачається з пункту 2 цього договору новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів відповідно до пункту 4 цього договору набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, що випливають із судових справ, у тому числі, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі, щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Із пункту 4 цього договору вбачається, що сторони домовились, що за відступлення права вимоги за основними договорами відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові коштів у сумі 1 638 357,82 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором банку в повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Пунктом 14 цього договору передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки) та нотаріального посвідчення (а.с.190-191 том 1).

З витягу, що є додатком до договору № GL2N79278МП вбачається, що банк відступив право вимоги, зокрема, і за договором «Автопакет» № 778434/ФЛ від 06 березня 2008 року (а.с.192).

Матеріали справи містять копію платіжного доручення № 1022 від 03 березня 2020 року про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» 1 652 466,32 грн (а.с.193).

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе відбуватися на будь-якій стадії процесу.

Частинами першої, другої статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні приписи містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі, бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Викладене вище узгоджується з правовим висновком, викладеним в постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 711/10368/2012 (провадження № 61-11549св19), від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц (провадження № 61-29966св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження № 61-4475св20), від 03 листопада 2020 року у справі № 436/7574/12 (провадження № 61-4667св20). У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 зазначено, що, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема, договорів, інших правочинів тощо, в тому числі, на предмет їх нікчемності.

Матеріали справи свідчать про те, що договір № GL2N79278ПВ про відступлення права вимоги укладено 05 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до чинного законодавства на підставі належно оформлених документів. Договір є чинним.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він погасив боргові зобов`язання ще Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 при розгляді справи ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції не надано будь - яких платіжних документів, за якими він погашав борг банку. При цьому він не вказав навіть періоду, за який він сплачував борг, враховуючи, що судове рішення ухвалено ще в 2015 році. Його клопотання про витребування доказів у банку без надання з його боку копій платіжних документів, за якими він сплачував ці кошти, або інших документів, а також того, що в суді першої інстанції такого клопотання заявлено не було, залишено без задоволення.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що заявником не надано всіх документів для переходу права вимоги є необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи заявником надано достатньо матеріалів, які оформлені належним чином, для здійснення відповідної заміни. При цьому слід зазначити, що договір про відступлення права вимоги ОСОБА_1 не оскаржує.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються виконавчих листів, які не буди предметом цього перегляду.

Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достатності та взаємного зв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 06 грудня 2021 року.