Справа № 236/4084/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

з секретарем судового засідання Коломацьким О.А.,

за участі: заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Лиманська об`єднана територіальна громада, від імені та в інтересах якої діє Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Лиманська об`єднана територіальна громада, від імені та в інтересах якої діє Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування позовних вимог заявниця зазначила, що з 2005 року вона проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ними проживала матір ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . Зазначена квартира належить заявниці на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.05.2001 року. У зазначеній квартирі заявниця була зареєстрована з 2002 по 2015 рік, та після отримання у спадщину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зареєструвалася у ньому, однак продовжувала проживати із ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 27.08.2021 року з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 заявниця звернулася до Лиманської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин спадкоємця та спадкодавця. Заявниця просить встановти факт проживання її із ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2005 року та по день смерті останнього (а.с. 1-3).

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.10.2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с. 18).

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні 16.11.2021 заявлені вимоги підтримала, підтвердила викладені в заяві обставини, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 20).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо.

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лиман Донецької області помер ОСОБА_2 , що підтверджується наданою заявницею копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11.08.2020 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина у виді недоотриманої пенсії.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Цивільним законодавством України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України).

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для оформлення спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниця звернулася до Лиманської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Харків), однак постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Харків) Алексєєвої В.Є. від 27.08.2021 року заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем (а.с. 15).

Тому заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту її проживання із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт проживання однією сім`єю заявниці ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується довідками відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області № 2322 від 30.07.2021 року та № 2126 від 15.07.2021 року про реєстрацію спільного місця проживання заявниці ОСОБА_1 із ОСОБА_2 та його матір`ю - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9, 10); договором купівлі - продажу квартири від 17.05.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. (а.с. 11), та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 81859787, сформованим 06.03.2017 року (а.с. 12), згідно з якими квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності заявниці ОСОБА_1 .

Також зазначений факт сумісного проживання підтверджується актом від 01.10.2021 року, в якому зазначено, що заявниця ОСОБА_1 з 2005 року проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство по день смерті ОСОБА_2 (а.с. 13).

Крім того, відповідно до довідки № 321 від 06.04.2020 року, виданої КНП "Лиманська центральна районна лікарня" ОСОБА_2 був інвалідом ІІ групи та потребував постійного стороннього догляду (а.с. 14). Зі слів заявниці догляд за ОСОБА_2 здійснювала саме вона, оскільки його матір померла у 2012 році, а інших родичів ОСОБА_2 не мав.

Зазначені обставини підтверджуються наданими заявницею доказами, внаслідок чого у суду не виникає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

Крім того, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт проживання ОСОБА_1 разом з померлим ОСОБА_2 у період з 2005 року по 08.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин заявниця вважає, що має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 , не відмовляється від прийняття спадщини і бажає оформити право на спадкування, з цією метою звернулася до суду з зазначеною заявою.

Надаючи оцінку доводам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності тощо.

Досліджені судом докази свідчать про достовірність того факту, що заявниця з 2005 року по 08.08.2020 року фактично спільно проживала із ОСОБА_2 як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, була пов`язана з ним спільним побутом, внаслідок чого вони мали взаємні права та обов`язки.

Отже, заявницею та свідками належним чином доведено ту обставину, що характер взаємовідносин між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 , спосіб організації життєдіяльності свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю до дня смерті останнього.

Відтак, факт проживання заявниці ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_6 однією сім`єю до відкриття спадщини є доведеним, а тому заявниця має право спадкування за законом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Поведінка заявниці та її ставлення до померлого ОСОБА_2 свідчить про належне дотримання засад людського цивілізованого життя, нормального спілкування, гармонійної і гуманної життєдіяльності близьких людей, і фактично свідчить про виконання заявницею обов`язків, які мають виконуватись родичами спадкодавця. За таких обставин вимоги про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини є правомірними та обґрунтованими, а їх задоволення відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Керуючись ст. 4, 13, 211, 247, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа - Лиманська об`єднана територіальна громада, від імені та в інтересах якої діє Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилась у м. Красний Лиман Донецької області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився у м. Краматорську Донецької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лиман Донецької області) однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2005 по 08.08.2020.

Судові витрати у справі віднести на рахунок заявниці ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.11.2021.

Суддя -