ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4053/21 Провадження № 2/636/1695/21
15 листопада 2021 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Карімова І.В.,
за участю секретаря - Аббасова С.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В. від 15 вересня 2021 року відкрито провадження у зазначеній справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та у разі неявки відповідача ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. ст. 128-130 ЦПК України, відзив на позов не надав. У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, ухваливши заочне рішення відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Матеріали справи свідчать про те, що 15.12.2010 рокуміж ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який подалі був збільшений до 8500 грн., на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. У анкеті - заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які розташовані на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Позичальник отримав платіжну картку «Універсальна» та ПІН (а.с. 37-40).
Матеріали справи свідчать про те, що банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , банк неодноразово збільшував кредитний ліміт, встановивши його 22.02.2013 року в сумі 8500 грн. ( а.с. 37).
Позичальнику також була видана кредитна картка НОМЕР_1 від 15.12.2010 року з терміном дії 08/14 ( а.с.38).
З наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором вбачається, що ОСОБА_1 на протязі тривалого часу періодично користувався карткою та наданим кредитним лімітом. Згідно з випискою по договору в рахунок погашення кредитної заборгованості 02 грудня 2017 року відповідачем внесено 750,00 грн. (а.с.31).
Суд не може в повному обсязі погодитися з наданими розрахунками з огляду на наступне.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Строк дії картки № НОМЕР_1 , відкритої 15.12.2010 року на ім`я відповідача, становив до 08/14, тобто картка діяла до 31 серпня 2014 року.
Згідно з випискою по договору в рахунок погашення кредитної заборгованості 02 грудня 2014 року відповідачем внесено 750,00 грн.
Строк дії кредитного договору, укладеного між банком та відповідачем ОСОБА_1 , обмежується строком дії кредитної картки № НОМЕР_1 до 31 серпня 2014 року . Тому у зв`язку із закінченням строку дії цієї картки 31 серпня 2014 року настав строк виконання зобов`язання відповідача у повному обсязі.
Відповідачем не надано до суду заяви про застосування до виниклих правовідносин вимог статті 267 ЦК України.
Згідно наданих доказів вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за простроченим тілом кредиту складає 8415,53 грн., тому суд вважає, що ця заборгованість підлягає стягненню на користь банку.
Щодо стягнення процентів, які просить позивач стягнути із ОСОБА_1 за період з 15.12.2010 року по 09.08.2021 року, суд виходить з наступного.
Відповідно до наданої позивачем виписки по договору нараховані банком проценти з 15.12.2010 року року по 31.08. 2014 року (за час дії укладеного між сторонами кредитного договору) разом із простроченим тілом кредиту в сумі 8415,53 грн.складають 10 013,22 грн.(а.с. 31). Ця заборгованість за простроченим тілом кредиту та процентами в сумі 10 013, 22 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 .
Нараховані позивачем проценти з 31.08. 2014 року по 09.08.2021 року не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки вони нараховані після закінчення строку дії кредитного договору, тобто після 31 серпня 2014 року, коли закінчився строк дії виданої відповідачу кредитної картки.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), яку суд застосовує до виниклих правовідносин відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.
У зв`язку із зазначеним суд відмовляє у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача процентів за період з 31.08. 2014 року по 09.08.2021 року за безпідставністю заявлених вимог.
Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268, 280-281, 354 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 611, 612,1048-1050, 1054 ЦК України, суд
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з наступного дня після складення його повного тексту.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Повне рішення складено 25 листопада 2021 року.
Суддя: