Справа № 301/990/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до Білківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , яка залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповідала позивачеві. Позивач спадщину прийняв, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який входить до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок не зареєстрований. Він є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не має. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с.28, 36).

Відповідач - представник Білківської сільської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі, відзиву на позов не подав (а.с.35,37).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 ) в Державному реєстрі речових прав не зареєстрований (а.с.17,18).

Згідно довідки Білківської сільради №473 від 16.03.2021 року, власником будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , була ОСОБА_2 . Будинок збудовано у 1948 році (а.с.8).

Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.29-32). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість будинку становить 89995 грн. (а.с.33).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.12.2016 року (а.с.5).

Згідно заповіту, посвідченого 12.03.2009 року секретарем Білківської сільради, ОСОБА_2 все своє майно, а саме: жиловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , (колишня адреса АДРЕСА_3 ) заповідала ОСОБА_1 , 1954 року народження позивачу по справі (а.с.10). Вказаний заповіт не скасовано і не змінено.

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у майні спадкодавця ОСОБА_2 не має. Не має і інших спадкоємців за законом першої черги.

Позивач, як єдиний спадкоємець на заповітом, спадщину за покійною матір`ю прийняв, оскільки на день відкриття спадщини проживав із спадкодавцем в одному будинку.

Зідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.

До складу спадкового майна за спадкодавцем ОСОБА_2 входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ).

З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки житловий будинок не зареєстрований в державному реєстрі.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Оскільки згідно записів в погосподарській книзі села власником житлового будинку була ОСОБА_2 , єдиним спадкоємцем якої є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1220, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 10 червня 2021 року.

Головуюча : М. О. Пітерських