Справа № 541/1725/20
Номер провадження 2/541/102/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 січня 2021 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Городівського О.А.,

за участю секретаря - Непокупної Л.М.

представника позивач Личагіної С.П.,

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оренді нерухомого майна,

установив:

10 вересня 2020 року представник ПАТ «Укртелеком» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог вказав представник зауважив, що 26.04.2019 року між ПАТ «Укртелеком» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди комерційної нерухомості №07-372/19, за умовами якого відповідач взяв у строкове платне користування комерційну нерухомість ПАТ «Укртелеком», котра розташована в м. Миргород на другому поверсі триповерхового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 50,83 для розміщення студії дитячої хореографії. Договір укладений терміном до 30 квітня 2020 року. Приміщення передано відповідачу 01.05.2019 року. Умовами договору погоджено розмір орендної плати, яка складалася з плати за приміщення та плати за утримання приміщення. Сплата орендної плати мала здійснюватися до 20 числа кожного місяця. 04 вересня 2019 року на адресу Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» надійшла заява від ОСОБА_1 від 02.09.2019 року про припинення договору оренди з 01.09.2019. Зважаючи на вказане, позивачем надсилався проект додаткової угоди з погодженням дати припинення договору, однак такий проект не був отриманий відповідачкою. В порушення умов договору відповідачка з липня 2019 року перестала сплачувати орендну плату, у зв`язку з чим, з липня 2019 по серпень 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 3784,05 грн. Враховуючи наведене, у зв`язку з порушенням строків виплати грошового зобов`язання, представник позивача прохав стягнути з відповідача 4 519,91 грн з яких, 3784,05- сума основного боргу; 143,79 грн. - сума інфляційних нарахувань; 107,45 грн - 3 % річних від простроченої суми; 484,62 грн - пеня; а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 вересня 2020 року відкрито провадження по справі з призначенням першого судового засідання (а.с.35).

У встановлений судом строк, відповідачка правом на подання відзиву не скористалася.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Личагіна С.П. позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 позов заперечила. Зазначила, що в період утворення заборгованості вона не могла використовувати приміщення, так як позивачем проводилися ремонтні роботи всього поверху будівлі. Ремонтні роботи супроводжувалися значним шумом та пилом від демонтажу внутрішніх конструкцій.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.04.2019 року між ПАТ «Укртелеком» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди комерційної нерухомості №07-372/19, за умовами якого відповідач взяв у строкове платне користування комерційну нерухомість ПАТ «Укртелеком», котра розташована в м. Миргород на другому поверсі триповерхового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 50,83 м. кв. (кімната 46,10 м. кв. та 4,73 м. кв. площ загального користування) для розміщення студії дитячої хореографії. (п.1.1 Договору). Договір укладений терміном до 30 квітня 2020 року. Положення договору застосовуються до відносин між сторонами, що виникли з 01 травня 2019 року (п.12.1). Умовами договору погоджено розмір орендної плати, яка складалася з плати за приміщення та плати за утримання приміщення (п.3.1 Договору). Сплата орендної плати мала здійснюватися до 20 числа кожного місяця (п.3.9 Договору) (а.с.12-15).

04 вересня 2019 року на адресу Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» надійшла заява від ОСОБА_1 від 02.09.2019 року з проханням припинити договір оренди з 01.09.2019, у зв`язку з неможливістю використання орендованого приміщення за призначенням через довготривалий ремонт (а.с.22).

Позивач наголошує, що відповідачка неналежним чином виконала умови договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Згідно розрахунку, сума заборгованості по орендній платі складає 3784,05 грн. (а.с.8). Також, позивачем у відповідності до п. 8.2 Договору позивачем було нараховано пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі 484,62 грн. та у відповідності до ст. 625 ЦК України - 143,73 грн інфляційних втрат і 107,45 грн. 3% річних (а.с.9-11).

До моменту розгляду справи по суті, відповідачем в ході судового засідання від 28.01.2021 заявлено клопотання про долучення доказів - відеозаписів, на яких зафіксовано стан орендованого приміщення та другого поверху будівлі вцілому.

З метою забезпечення принципу змагальності сторін у цивільному процесу, забезпеченні права на справедливий суд для кожної із сторін, враховуючи, що копію позовної заяви відповідачкою отримано лише в судовому засіданні від 06.01.2021 року (що і стало підставою для відкладення судового засідання) судом було задоволено клопотання відповідачки ОСОБА_1 та долучено відповідні відеозаписи.

Заперечення сторони позивача з приводу долучення відповідних доказів на переконання суду є проявом надмірного формалізму, який здатний перешкодити учасникам провадження в реалізації їх процесуальних прав, що в свою чергу не відповідає завданням цивільного процесу.

З відеозаписів датованих липень-серпень 2019 року вбачається проведення комплексу будівельно-монтажних робіт по всьому поверху будівлі, в тому числі і біля входу в приміщення, яке орендовано відповідачкою. Відстань до входу в приміщення супроводжується захаращеністю холу різноманітним будівельним сміттям, будівельними матеріалами, будівельними інструментами та демонтованими конструкціями.

Зважаючи на цільове призначення орендованого приміщення, а саме розміщення «студії дитячої хореографії» суд погоджується з доводами відповідачки про неможливість його цільового використання, адже проведення будівельно-монтажних робіт по всьому поверхі, створює перешкоди до безпечного доступу учнів студії танців, які являються малолітніми дітьми в приміщення кімнати.

Таким чином, використання приміщення не здійснювалося з причин, що не залежало від волі відповідачки.

Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною першою статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Отже, наведена норма права визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Крім того, обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.

З урахуванням викладеного вище Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.05.2018 року у справі № 910/7495/16 зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

У відповідності до ч.6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій та статус судді», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Надаючи оцінку доказам по справі, враховуючи неможливість повноцінного використання відповідачкою орендованого приміщення, що підтверджується належними та допустимими доказами, суд вважає, що ОСОБА_1 в силу закону мала бути звільнена від орендної плати за цей період.

Зважаючи, що заборгованість по договору, яка стала предметом позову, утворилася в той період, коли відповідачка не могла здійснювати використання орендованого майна, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, понесені позивачем компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13; 81; 141; 258; 264; 265, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства " Укртелеком " в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оренді нерухомого майна у розмірі 4519 гривень 91 копійки та судового збору у розмірі 2102,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 02.02.2021.

Суддя: О. А. Городівський