П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 221/3577/20

Номер провадження 22-ц/804/1165/21

05 травня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів - Мальцевої Є.Є., Баркова В.М.

за участю секретаря - Сидельнікової А.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє Мірошнікова-Заглинська Олена Анатоліївна , на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 лютого 2021 року, ухвалене у складі судді Писанець Н.В., повний текст якого складено 16 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики.

Позов мотивовано тим, що 11 лютого 2004 року позивач надав у борг ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 80 000 грн, про що остання власноручно написала боргову розписку в присутності двох свідків, яка була завірена секретарем Благодатненської селищної Ради Волноваського району. Дату повернення позики при цьому сторони не погодили. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 6,85га, кадастровий номер :03:000:0212, що розташована на території Благодатненської селищної ради Волноваського району, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН №060249 від 04 липня 2005 року. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 є відповідач по справі ОСОБА_2 , за яким рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11 серпня 2017 року було визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що належала спадкодавцю ОСОБА_4 . Про смерть боржника та про перехід права власності на земельну ділянку, що належала ОСОБА_4 , до її спадкоємця ОСОБА_2 , позивачу стало відомо у грудні 2017 року від представників ТОВ «Теллусагро», які надали йому копію договору про оренду земельної ділянки, який був укладений між даним підприємцем та відповідачем та копію рішення суду про визнання за останнім права власності на спадкову земельну ділянку. 03 квітня 2018 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про виплату йому боргу у сумі 80 000 грн., яка 06 квітня 2018 року була отримана останнім, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивачем було встановлено, що вартість успадкованого відповідачем ОСОБА_2 майна є більшою ніж сума боргу, яку відповідач повинен повернути, виходячи із інформації, наданої Волноваським відділом Держгеокадастру Донецької області від 18 грудня 2017 року №1532/102-17 щодо вартості одного гектара ріллі Донецької області, яка складала 34 854,68 грн. Враховуючи, що за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 6,85га, вартість успадкованої ділянки складає не менш ніж 238 754,56 грн. З огляду на те, що на даний час відповідач борг не повернув, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу в розмірі 80 000 грн з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, починаючи з 07 травня 2018 року ( наступний день після отримання вимоги про сплату боргу) по 28 травня 2020 року ( день подачі позову), а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 4948,56 грн, а всього 93 292,56 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 93 292,00 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладався договір позики на вказану у розписці суму у 80000 грн та після набуття спадщини відповідачем ОСОБА_2 борг у вказаному розмірі сплачений не був, тому стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми повинно відбутись на підставі судового рішення.

При цьому місцевий суд виходив з того, що позивач не пропустив строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, оскільки був обізнаний про смерть боржника ОСОБА_4 у грудні 2017 року та пред`явив вимогу до спадкоємця кредитора протягом шести місяців у відповідності до вимог ст. 1281 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин)

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , через свого представника - адвоката Мірошнікову-Заглинську О.А., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував те, що позивач був обізнаний про смерть ОСОБА_4 ще у 2014 році, оскільки між ПАТ «Екопрод», генеральним директором якого є позивач, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час коли ОСОБА_4 вже померла, був укладений договір оренди земельної ділянки б/н. Крім того, з довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 виплачував ОСОБА_4 орендну плату за землю у сумі 15 000 грн. Даний факт свідчить про обізнаність позивача про смерть позичальника ще 15 липня 2014 року, оскільки укласти цей договір з живою ОСОБА_4 позивач не міг. З урахуванням наведеного скаржник вважає, що позивач, як кредитор спадкодавця, не пред`явив вимоги до спадкоємця у встановлені законом строки, а тому позбавляється права вимоги. Докази, які підтверджують укладення даного договору оренди земельної ділянки, були безпідставно не витребувані судом першої інстанції за клопотанням представника відповідача, хоча їх неподання у встановлений законом строк було обгрунтоване тим, що про укладення даного договору стороні відповідача стало відомо тільки під час судового розгляду. Крім того, суд не прийняв до уваги те, що належних доказів надсилання кредитором спадкоємцю вимоги про сплату боргу позивачем не надано, відповідно і не встановлено строк для виконання зобов`язання за вимогою, а тому стягнення судом з відповідача боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних є необгрунтованим. Також, під час розгляду справи у суді першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_5 , який є представником ТОВ «ТеллусАгро» та ОСОБА_6 , які підтвердили той факт, що влітку 2016 року ОСОБА_5 та відповідач повідомили ОСОБА_1 про смерть ОСОБА_4 . Крім того, свідок ОСОБА_5 , пояснював у судовому засіданні, що у грудні 2017 року він та інші представники ТОВ «ТеллусАгро» не повідомляли позивача про смерть спадкодавця ОСОБА_4 , що спростовує твердження ОСОБА_1 . Даним показанням свідків місцевий суд не надав належної оцінки. Суд не врахував те, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_4 її син, відповідач по справі, був малолітньою особою, а влітку 2016 року, коли йому стало відомо про борг матері, він одразу повідомив про її смерть позикодавця ОСОБА_1 .

Доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_7 , який діяв в інтересах позивача ОСОБА_1 , посилаючись на відповідність оскарженого судового рішення вимогам законності та обґрунтованості, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що суд першої інстанції зробив обгрунтований висновок про те, що про смерть позичальника ОСОБА_4 позивачу стало відомо лише в грудні 2017 року. При цьому належних доказів того, що ОСОБА_1 зустрічався влітку 2016 року з відповідачем, який повідомив його про смерть матері, суду не надано. Крім того, в оренді підприємства ПАТ «Екопрод», генеральним директором якого є позивач, знаходиться близько 30 000 га землі, яка належить більше 6000 орендодавцям, про долю кожного з яких він не може бути обізнаний.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Мірошнікова-Заглинська О.А. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення залишити без змін.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

11 лютого 2004 року ОСОБА_4 була написана розписка, зі змісту якої вбачається, що вона від ОСОБА_1 у борг отримала грошові кошти у сумі 80 000 грн. Крім того, згідно даної розписки, вона була видана у присутності двох свідків, гроші отримані у повному обсязі 11 лютого 2004 року. Розписка посвідчена 11 лютого 2004 року секретарем Благодатненської селищної ради Перцевою Г.Н.. зареєстрована за № 23 (а.с 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, борг позивачу не повернула.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11 серпня 2017 року за ОСОБА_2 було визнано право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку, площею 6,85га, кадастровий номер :03:000:0212, що розташована на території Благодатненської селищної ради Волноваського району, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН №060249 від 04 липня 2005 року (а.с.8-10).

Також суд встановив, що ОСОБА_1 стало відомо про смерть ОСОБА_4 у грудні 2017 року, у зв`язку з чим у квітні 2018 року він пред`явив вимогу до спадкоємця ОСОБА_2 , яку останній отримав 06 квітня 2018 року ( а.с.5)

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права.

Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Встановлено, що 11 лютого 2004 року ОСОБА_4 отримала у борг від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 80 000 грн, про що написала розписку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, борг позивачу не повернула.

Після смерті позичальника спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.192).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (частина четверта статті 1268 ЦК України).

Отже, відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину, яка належала йому за законом як малолітній дитині, померлої ОСОБА_4 .

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця.

Згідно з частиною 1 статті 1282 ЦК України ( в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України ( в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5, претензії кредитора визначені однією з підстав заведення нотаріусом спадкової справи (пп.2.1 п.2 глави 10 розділу ІІ Порядку).

Апеляційним судом за клопотанням представника відповідача була витребувана копія реєстраційної справи договору оренди земельної ділянки б/н від 15 липня 2014 року. Даний доказ не був поданий під час розгляду справи судом першої інстанції стороною відповідача з поважних причин, оскільки судом першої інстанції в його витребуванні та дослідженні було неправомірно відмовлено (а.с.57-58).

З зазначеної реєстраційної справи вбачається, що 15 липня 2014 року між ПАТ «Екопрод», генеральним директором якого є позивач ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 6,85га, кадастровий номер :03:000:0212. Згідно даного договору, який був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, він підписаний особисто орендодавцем ОСОБА_4 та від імені ПАТ «Екопрод» - ОСОБА_1 .

Таким чином, під час укладення зазначеного договору оренди землі 15 липня 2014 року позивач ОСОБА_1 повинен був дізнатись про смерть ОСОБА_4 та відкриття спадщини після її смерті.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до спадкоємця ОСОБА_2 з вимогою про сплату боргу за розпискою в розмірі 80 000 грн лише в квітні 2018 року (а.с.5)

Таким чином встановивши, що ОСОБА_1 міг дізнатись про відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , а вимогу до спадкоємця, який прийняв спадщину, пред`явив у квітні 2018 року, апеляційний суд дійшов висновку про недотримання позивачем передбаченого статтею 1281 ЦК України шестимісячного строку пред`явлення вимоги, що є підставою для відмови у задоволені позову.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами, місцевий суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а також порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення зі спадкоємця позичальника суми боргу, а тому оскаржене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволені даного позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374,376,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє Мірошнікова-Заглинська Олена Анатоліївна , задовольнити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 лютого 2021 року скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 07 травня 2021 року.

Суддя: