Провадження №2/359/1450/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Пригоди Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю відповідача ОСОБА_3 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 , про стягнення грошової компенсації вартості частки в транспортному засобі,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що в період часу з 24 червня 2011 року до 20 грудня 2018 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що під час шлюбу був придбаний автомобіль марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , цей транспортний засіб був спільною сумісною власністю сторін. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 29 липня 2020 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/2 частку в автомобілі марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 . 2 жовтня 2019 року цей транспортний засіб без згоди позивача був відчужений у власність ОСОБА_5 . Ринкова вартість автомобіля марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , становить 308230 гривень 00 копійок.

1.2. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частки у вказаному транспортному засобі в розмірі 154115 гривень 00 копійок.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 грудня 2020 року (а.с.45) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 12 січня 2021 року (а.с.47-48) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідан-ня.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 30 квітня 2021 року (а.с.63-64) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

3.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.

3.2. ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 визнають позов частково та посилаються на те, що автомобіль був проданий за грошові кошти в розмірі 20100 гривень. Тому вони не заперечують проти стягнення з відповідача грошової компенсації вартості 1/2 частки у транспортному засобі в розмірі 10050 гривень.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. 24 червня 2011 року ОСОБА_1 уклала з відповідачем шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що був складений відповідний актовий запис за №230. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 було присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 8 червня 2017 року (а.с.11).

4.2. 18 червня 2013 року ОСОБА_3 придбав автомобіль марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.14).

4.3. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 20 грудня 2018 року (а.с.13) шлюб між позивачем та ОСОБА_3 був розірваний.

4.4. Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України.

5. Норми матеріального права, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

5.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджається майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

5.3. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5.4. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя, таке майно або його вартість враховується при поділі. Цей висновок у повній мірі узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц (провадження №61-9018сво18), відповідно до якого у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

5.5. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5.6. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5.7. Відповідно до ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

5.8. Згідно з ч.1 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

5.9. Відповідно до ч.5 ст.106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

5.10. Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

6.1. Встановлено, що автомобіль марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , був придбаний в період, протягом якого позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . Ця обставина свідчить про те, що на підставі ст.60 СК України вказаний транспортний засіб був об`єктом спільної сумісної власності сторін. Тому рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 28 липня 2020 року (а.с.16-22) за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/2 частку в спірному автомобілі.

6.2. 2 жовтня 2019 року ОСОБА_3 уклав з ТОВ «Авто-Ком» договір комісії №5788/19/005877 (а.с.57), за яким відповідач уповноважив комітента здійснити продаж автомобіля марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 . В той же день ТОВ «Авто-Ком» уклав з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу транспортного засобу №5788/19/005877 (а.с.58), за яким ТОВ «Авто-Ком» відчужив у власність ОСОБА_5 автомобіль марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 . В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 надавала відповідачу згоду на відчуження транспортного засобу. Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19) та в постанові Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц (провадження №61-9018сво18), в такому випадку позивач має право на відшкодування грошової компенсації вартості 1/2 частки у відчуженому транспортному засобі.

6.3. В матеріалах цивільної справи міститься звіт про незалежну оцінку транспортного засобу марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.31-34), зі змісту якого вбачається, що вартість вказаного автомобіля становить 308230 гривень. Зі змісту іншого звіту про незалежну оцінку транспортного засобу марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.68-72), вбачається, що вартість цього автомобіля становить 110560 гривень. Не зважаючи на те, що обидва звіти містять діаметрально протилежну інформацію про вартість транспортного засобу, спільним для них є те, що оцінювачі, які складали звіти, не були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Ця обставина свідчить про те, що звіти про незалежну оцінку транспортного засобу марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.31-34, 68-72), складені з порушенням вимог, передбачених ч.5 ст.106 ЦПК України, та є недопустимими доказами в розумінні ч.1 ст.78 ЦПК України.

6.4. Зі змісту висновку експерта №9731 від 9 червня 2021 року (а.с.92-98) вбачається, що станом на час розгляду цивільної справи ринкова вартість автомобіля марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , становить 287150 гривень 00 копійок. Зі змісту іншого висновку автотоварознавчої експертизи №81/21 від 12 липня 2021 року (а.с.127-129) вбачається, що станом на час розгляду цивільної справи ринкова вартість вказаного транс-портного засобу становить 126678 гривень 00 копійок.

6.5. Зі змісту електронної версії бюлетеня автотоварознавця №118 за квітень 2021 року (а.с.103) вбачається, що при складенні висновку експерта №9731 від 9 червня 2021 року судовий експерт Тараканов Ю.Ю. виходив з того, що автомобіль марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , був облаштований клімат-контролем з розподіленням потоків повітря, електричним приводом і обігрівом зовнішніх дзеркал заднього виду, очищувачем передніх фар, легкосплавними дисками, оздобленням керма і рукоятки перемикання швидкостей зі шкіри (дерева), обігрівом заднього скла з очищувачем. Однак ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні в якості свідка, показав, що автомобіль марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , мав найпростішу комплектацію, елементи якої вказані в бюлетені автотоварознавця №109 за жовтень 2019 року (а.с.130). Зокрема, транспортний засіб не був облаштований ні клімат-контролем з розподіленням потоків повітря, ні електричним приводом і обігрівом зовнішніх дзеркал заднього виду, ні очищувачем передніх фар, ні легкосплавними дисками, ні оздобленням керма і рукоятки перемикання швидкостей зі шкіри (дерева), ні обігрівом заднього скла з очищувачем. Ці обставини свідчать про те, що висновок експерта №9731 від 9 червня 2021 року (а.с.92-98) містить недостовірну інформацію про завищену вартість автомобіля марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 .

6.6. Висновок автотоварознавчої експертизи №81/21 від 12 липня 2021 року (а.с.127-129) узгоджується з показаннями ОСОБА_3 , допитаного у судовому засіданні в якості свідка. Суд покладає ці докази в основу судового рішення, оскільки вони перебувають у взаємному зв`язку. Тому у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 63339 гривень 00 копійок (126678,00 : 2). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення судового рішення ОСОБА_3 добровільно відшкодував позивачу вказану компенсацію.

6.7. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ОСОБА_1 належить стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 63339 гривень 00 копійок. Підстави для стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_1 слід відмовити.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.2. Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1542 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлений позов задоволений на 41,09% (63339,00 : 154115,00 х 100%).

7.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 633 гривень 60 копійок (1542,00 : 100% х 41,09%).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 , про стягнення грошової компенсації вартості частки в транспортному засобі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки в автомобілі марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 63339 гривень 00 копійок.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення грошових коштів в більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 633 гривень 60 копійок.

Повний текст рішення суду складений 1 листопада 2021 року

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець