Справа № 274/7314/20 Провадження № 2/0274/597/21 РІШЕННЯ
28.01.2021 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області БольшаковаТ.Б.(далі-Суд),
за участю секретаря судового засідання Лободи В.П.,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення про зняття із квартирного обліку, поновлення на квартирному обліку, -
встановив:
В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2020 №41 про зняття його з квартирного обліку та поновити його на квартирному обліку з дня зарахування на такий.
Обгрунтовуючи позовну заяву, позивач вказує, що у період з 08.0.1995 по 09.06.2020 він проходив військову службу в лавах Збройних Сил україни, має статус учасника бойових дій. З 05 травня 2004 у в/ч НОМЕР_2 був поставлений на квартирний облік (загальна черна), а 04.05.2005 був поставлений на квартирний облік за місцем проходження служби у в/ч НОМЕР_1 як особа, що потребує поліпшення житлових умов (учасник бойових дій).
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 його звільнено з військової служби у запас за підпунктом "к" пункту 2 частини 5 статті 26 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу" у зв`язку із закінченням строку контракту. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2020 №122 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 09.06.2020.
Листом військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2020 №5967 ОСОБА_1 було повідомлено про зняття його із квартирного обліку. До листа додано витяг з протоколу об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого останнього знято з квартирного обліку по в/ч НОМЕР_1 у зв`язку із звільненням по закінченню строку контракту (ч.9 ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").
Позивач вважає такі дії відповідача щодо зняття його з квартирного обліку незаконними, оскільки вони суперечать Конституції України та житловому законодавству.
Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що відповідно до ч.9 ст.12 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового отримання житла. У разі звільнення з військової служби військовослужбовців за підставами не зазначеними в Законі, в тому числі у зв`язку із закінченням строку контракту, не передбачено залишення на квартирному обліку у військових частинах.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Рішення відповідача про зняття його з квартирного обліку у зв`язку із звільненням по закінченню строку контракту вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що з 08.06.1995 по 09.06.2020 ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України. Вислуга років у Збройних Силах України становить 25 років; ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій (а.с.7).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №122 від 09.06.2020 прапорщика ОСОБА_1 , техніка третьої роти охорони батальйону охорони, звільненого наказом командира 26 артилерійської бригади оперативного командування "Північ" (по особовому складу) від 05.06.2020 року №79-РС з військової служби у запас за пунктом "к" (як військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та який вислужив не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту), пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з правом носіння військової форми одягу, вирішено вважати таким, що справи та посаду здав 09 червня 2020 року, з 09 червня 2020 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, видати речовий атестат, зняти з продовольчого забезпечення частини з обіду 09 червня 2020 року і направити для зарахування на військовий облік в розпорядження військового комісара Бердичівського ОМВК Житомирської області (а.с.12).
ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку з 05.05.2004 (а.с. 10,11).
Відповідно до витягу із протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №41 від 01.07.2020, житловою комісією прийнято рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку у зв`язку із звільненням по закінченню строку контракту (а.с.14).
Положеннями статей 55, 124 Конституції України, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення у справі МакКенн проти Сполученого Королівства від 13 травня 2008 року пункт 50 (рішення у справі Кривіцька та Кривіцький проти України від 02 грудня 2010 року).
За положеннями статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату, відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із статтями 34, 37 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Статтею 43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до п.1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Пунктом 9 даної статті передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).
Даний Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (п.1 Порядку).
Згідно з пунктом 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Відповідно до пункту 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (п.30 Порядку).
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.
Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 17.03.2020 року у справі №487/5835/17, від 01.04.2020 року у справі № 638/5769/18, від 08.04.2020 року у справі №683/2197/18, від 19.05.2020 року у справі №683/2198/18.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_1 як військовослужбовець має вислугу понад 20 років, з 2004 року перебував на квартирному обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , а з 2005 року - на квартирному обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , не реалізував своє житлове право, передбачене ч.1 ст.12 Закону №2011-ХІІ не із своєї вини, звільнений в запас за закінченням строку дії контракту.
За таких обставин, рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №41 від 01.07.2020 про зняття з квартирного обліку суперечить положенням ст.47 Конституції України, ч.1 ст.12 Закону №2011-ХІІ та п.3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03 серпня 2006 року №1081, а отже є незаконним та підлягає скасуванню. ОСОБА_1 належить поновити на квартирному обліку.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави стягнути 840,80 грн. судових витрат по сплаті судового збору.
Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати протокольне рішення об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2020 № 41 про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку з дня зарахування його на квартирний облік.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 01.02.2021.

Суддя Т.Б.Большакова