Справа № 587/2713/20
Провадження № 2-о/587/44/21
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження у справі
30 квітня 2021 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, зазначаючи, що їй за віком призначена пенсія, однак не весь страховий стаж, зазначений в трудовій книжці, був зарахований при обчислюванні пенсії. З 1979 року по 1981 рік вона працювала в Харківському виробничому об`єднанні хлібопекарського виробництва, проте зарахувати цей стаж в страховий відповідач відмовився, посилаючись на виправлення та відсутність печатки організації, яка вперше видала їй трудову книжку. Самостійно отримати відомості про свою роботу їй не вдалося. Посилаючись на ці обставини, позивач просила постановити рішення, яким зобов`язати ГУ Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати їй в страховий стаж для нарахування пенсії за віком стаж з 28.08.1979 року по 09.10.1981 року і зробити перерахування пенсії з моменту її призначення. В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 підтримала свої вимоги в повному обсязі.
19 січня 2021 року по справі було відкрито окреме провадження і призначено судовий розгляд на 11 лютого 2021 року.
Ухвалою суду від 10 березня 2021 року справа була передана за підсудністю на розгляд Сумського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2021 року справа була повернута до Сумського районного суду Сумської області з тих підстав, що у справі було відкрито окреме провадження, тобто провадження по справі відкрито за правилами цивільного судочинства, тоді як адміністративний суд розглядає справи адміністративної юрисдикції.
Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за вказаним позовом слід відмовити, виходячи з наступного.
За ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
За п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
Кошти Пенсійного фонду відповідно до ст. 73 згаданого Закону використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.
Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 (далі - Положення № 384/2011), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Основними завданнями Пенсійного фонду України є, зокрема: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством; виконання інших завдань, визначених законами України та покладених на Пенсійний фонд України Президентом України (п. 3 Положення № 384/2011).
Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.
Пунктом 2 Положення № 28-2 визначено, що управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами Правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.
Серед основних завдань управління, відповідно до п. 4 Положення, зокрема, є: призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-XII; здійснює інші повноваження, визначені законом.
Тобто органи Пенсійного фонду України є суб`єктами владних повноважень, наділені владними управлінськими функціями.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Предметом цього спору є протиправна, на думку позивача, відмова ГУ Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати їй в страховий стаж для нарахування пенсії за віком стаж з 28.08.1979 року по 09.10.1981 року і зробити перерахування пенсії з моменту її призначення. Тобто існує спір щодо захисту прав та інтересів позивача у зв`язку з невиконанням з боку суб`єкта владних повноважень своїх публічно-владних управлінських функцій.
Таким чином, спір між позивачем та ГУ Пенсійного фонду України в Сумській області
є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду від 15.05.2019 року у справі № 759/9631/17 р.).
Згідно ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.
За п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Виходячи з вищевикладеного, суд відмовляє у відкритті провадження у справі й за ч. 5 ст. 186 ЦПК України роз`яснює порядок звернення з позовом в порядку адміністративного судочинства до Сумського окружного адміністративного суду.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 186, ч. 5 ст. 186 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А.Степаненко