Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/8870/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 20.11.2020 року у справі № 357/8870/20 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 357/8870/20 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Біоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2020 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» було задоволено повністю. Суд ухвалив: стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 19 761 грн. 25 коп. та судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп.

04 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вище вказаного заочного рішення, яка мотивована тим, що він не з`явився в судове засідання та не повідомив про причину неявки, у зв`язку з тим, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи. А тому, просить суд скасувати заочне рішення від 20 листопада 2020 року.

Заява про перегляд заочного рішення не відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України, в зв`язку з чим підлягала залишенню без руху з наступних підстав.

Зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто судовий збір складає 454 грн. 00 коп.

До заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не додано документ про сплату судового збору.

Натомість, відповідач разом з заявою про перегляд заочного рішення подала клопотання про звільнення від сплати судового збору посилаючись те, що відповідач є споживачем банківських послуг, а тому на нього розповсюджуються норми ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо звільнення споживача від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Так, Законом України «Про судовий збір» встановлений вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, і споживачі до цієї категорії чинною редакцією закону не віднесені.

Між тим, ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави. Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Заявник ОСОБА_1 має статус відповідача у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення заборгованості, а тому не відноситься до категорії осіб на яких розповсюджується ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи виявлені недоліки, ухвалою суду від 05.03.2021 року зазначену позовну заяву залишено без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Копію названої ухвали суду заявнику було направлено за вказаною ним в позовній заяві адресою, проте, поштове відправлення повернулось без вручення у зв`язку з закінченням терміну зберігання 19.04.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що в даному контексті також слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 910/33054/15.

Так, у даній справі саме ОСОБА_1 є заявником, проте, ним не вживались заходи спрямовані на те, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, у зв`язку з чим, зазначені в ухвалі суду від 05.03.2021 року недоліки заяви про перегляд заочного рішення у встановлені ухвалою строки не усунуто.

Відповідно до ч.8 ст. 285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що в наданий судом термін заявник не виконав вимог ст. 285 ЦПК України, і недоліки заяви про перегляд заочного рішення не усунув, тому дану заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 285 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 20.11.2020 року у справі № 357/8870/20 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель