КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 759/7506/21
Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

секретар - Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року,

встановив:

у квітні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила припинити з 22 вересня 2020 року стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_2 відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 16 червня 2020 року, та стягнути з відповідача на її корись аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що з 23 вересня 2020 року дитина проживає разом з нею в Королівстві Іспанія, а відповідач не надає грошових коштів на утримання сина.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року позовні вимоги було задоволено. Припинено з 22 вересня 2020 року стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів починаючи з 12 квітня 2021 року.

Не погоджуючись із рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2004 року по 12 грудня 2019 року. У шлюбі у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначала, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 16 червня 2020 року з неї на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання спільного сина. Вказувала, що з 23 вересня 2020 року дитина за домовленістю та з дозволу батька проживає разом з матір`ю в Іспанії та знаходиться на її утриманні, у зв`язку з чим просила припинити стягнення з неї аліментів та стягнути аліменти на утримання сина з відповідача.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року позовні вимоги було задоволено. Припинено з 22 вересня 2020 року стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів починаючи з 12 квітня 2021 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 20 вересня 2020 року дитина проживає разом з матір`ю, що є підставою для припинення стягнення з неї аліментів, а відповідач, як батько, який проживає окремо, зобов`язаний утримувати дитину. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_6 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Святошинського районного суду м Києва від 16 червня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 3 000 грн. щомісячно. Вказаним рішенням було встановлено, що дитина проживає разом з батьком.

На підтвердження зміни обставин, а саме проживання дитини разом з матір`ю, позивач надала світлокопію паспорта ОСОБА_3 для виїзду за кордон з відміткою про прибуття у м.Барселона в Іспанії 23 вересня 2020 року, а також нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що дитина перебувала на території Іспанії з порушенням візового режиму, а вже 19 липня 2021 року повернувся в Україну та проживає разом з ним та перебуває на його утриманні.

Матеріали справи, окрім світлокопії паспорту ОСОБА_3 , містять також світлокопії засвідченого перекладу свідоцтва про реєстрацію за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в м. Камбрілс, Іспанія за однією адресою. Доказів про те, що дитина перебувала на території Іспанії з порушенням вимог законодавства скаржником надано не було. Крім того, вказані обставини не впливають на висновок суду про зміну обставин, а саме проживання дитини разом з матір`ю, що є підставою для припинення стягнення з неї аліментів. Відповідач зазначав, що судом першої інстанції не було з`ясовано де саме та з яких підстав проживала дитина, поряд з цим не заперечував факт проживання дитини разом з матір`ю за кордоном з його дозволу.

Доводи апелянта про те, що відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на користь позивача, оскільки ОСОБА_1 не виконувала рішення суду про стягнення з неї аліментів та він утримував дитину самостійно, не можуть бути підставою для припинення стягнення аліментів в період, коли дитина проживала разом з матір`ю.

Крім того, в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції відповідач та представник позивача надали суду пояснення про те, що ОСОБА_2 03 серпня 2021 року звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовними вимогами про припинення стягнення аліментів з нього та стягнення аліментів на його користь з ОСОБА_1 з тих підстав, що дитина повернулась до України та наразі проживає з батьком. ОСОБА_2 не позбавлений права довести факт повернення дитини в Україну для постійного проживання разом з ним та припинити стягнення аліментів з нього з моменту повернення дитини з-за кордону.

Доказів про те, що відповідач утримував сина в період його проживання за межами України до суду надано не було. Доводів та заперечень відповідача з приводу розміру аліментів, які були стягнуті судом, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, позивачем було доведено, а відповідачем не спростовано факт проживання дитини разом з матір`ю з 22 вересня 2020 року, а судом першої інстанції зроблено вірний висновок про наявність підстав для припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 23 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді