Справа № 131/881/20
Провадження № 2/131/102/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2021 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.

розглянувши у спрощеному провадженні без фіксації судового засідання технічними засобами в м. Іллінці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 14 листопада 2019 року позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 128000,00 грн., а останній в свою чергу власноручно написав розписку в якій зобов`язався повернути йому таку ж суму грошових коштів до 15 квітня 2020 року.

Відповідно до вищевказаної розписки, відповідач зобов`язався повернути позивачу грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому у строк до 15 квітня 2020 року включно.

Однак, відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення грошових коштів, від будь-яких перемовин з приводу виконання грошового зобов`язання ухиляється.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по позиці за розпискою в сумі 128000,00 грн.

Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому відповідач ОСОБА_2 у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надав.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України 18.01.2017 р. у справі №6-2789цс16.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Верховний Суд України у постановах від 18 вересня 2013 року та 2 липня 2014 року виклав правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору незалежно від його найменування і з огляду на установлені результати - робити відповідні правові висновки.

Факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулась передача певної суми коштів саме в позику ( ВС/КЦС, справа № 69/3340/16-ц від 22.08.2019).

При цьому копія розписки, надана позивачем не відповідає жодним стандартам, оскільки в ній відсутні необхідні реквізити, а саме: дані паспортів, ідентифікаційних номерів та підписів позикодавця та позикоодержувача.

Отже, наявна розписка оформлена неналежним чином та не підтверджує факт укладення між позивачем та відповідачем договору позики, оскільки з її змісту не можливо встановити факт укладання договору позики, саме між позивачем та відповідачем.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України ст.ст. 280, 281, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Копію цього рішення надіслати сторонам для відома.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - невідомий, посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , тел.: НОМЕР_4 .

Головуючий: