П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року м. Київ

Справа № 753/19111/20

Провадження № 22-ц/824/12920/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року, ухваленого у складі судді Лужецької О. Р. у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг, звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», у зв?язку із чим між сторонами 15 листопада 2013 року було підписано (укладено) заяву № б/н.

ОСОБА_1 , підписанням заяви, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які були надані йому для ознайомлення, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку.

Позивач вказує, що у подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до

40 000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.2.3, 2.1.2.4 договору.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 06 вересня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 76 789,49 грн, з яких: 55 013,02 грн - заборгованість за тілом кредиту, 55 013,02 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 21 776,47 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 листопада 2013 року, яка станом на 06 вересня 2020 року становить 76 789,49 грн. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року відкрито провадження у цій справі та призначено розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково..

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 55 013,02 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 21 776,47 грн - заборгованість за простроченими відсотками, які нараховані відповідно до Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, суд першої інстанції застосував правову позицію, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц, та вказав, що у зв?язку з відсутністю на них підпису відповідача, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі заборгованості за простроченими відсотками.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

05 липня 2021 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги

ОСОБА_1 задовольнити; стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь

ОСОБА_1 55 000,00 грн. моральну шкоду і збитки, які були спричинені та списати тіло кредиту повністю; визнати недійсним договір банківського обслуговування, укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк», внаслідок підписання заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 15 листопада 2013 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відсутні істотні умови кредитного договору як сума кредиту, строк повернення, процентна ставка за користування кредитом, а також розмір інших платежів. Заявник вказує на шахрайські дії щодо збільшення тіла кредиту, кредитний ліміт погашав вчасно.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

10 серпня 2021 року матеріали цивільної справи № 753/19111/20 надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 10серпня2021 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня

2021 року залишено без руху.

Надано ОСОБА_1 строк десять днів, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків:

- щодо виконання вимог статті 356 ЦПК України (сплатити судовий збір);

- щодо виконання вимог статті 357 ЦПК України (подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження).

Попереджено, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

02 вересня 2021 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подав до Київського апеляційного суду, на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року та квитанцію про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року задоволено та поновлено його. Відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копіями апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову у даній справі становить 76 789,49 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн).

А за правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Доводи інших учасників справи

09 листопада 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» через засоби поштового зв?язку подано до Київського апеляційного суду пояснення на апеляційну скаргу, у яких просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від

24 травня 2021 року залишити без змін.

Позиція Київського апеляційного суду

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у поясненнях на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 15листопада 2013 року між сторонами укладено анкету-заяву б/н

(а. с. 52).

У заяві позичальника домовленості сторін щодо встановлення строку дії договору немає. Підписана відповідачем анкета-заява містить згоду на отримання ним саме картки «Карта Gold», а також в ній зазначено конкретну суму кредитного ліміту в розмірі

10 000,00 грн.

На підтвердження укладення кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» подав копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, копію витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold», а також витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем свого зобов?язання щодо погашення кредитної заборгованості, станом на 06 вересня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 76 789,49 грн., з яких: 55 013,02 грн. - заборгованість за тілом кредиту,

55 013,02 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 21 776,47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 55 013,02 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 21 776,47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, які нараховані відповідно до Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, суд першої інстанції застосував правову позицію, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц, та вказав, що у зв?язку з відсутністю на них підпису відповідача, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі заборгованості за простроченими відсотками.

Проте, повністю з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення повністю не відповідає.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України (у редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

У частині першій статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі

№ 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 30 листопада

2010 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (21 грудня

2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (03 червня 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору».

У анкеті-заяві від 15листопада 2013 року процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 21 776,47 грн.

Разом з тим, у анкеті-заяві від 15листопада 2013 року зазначена сума кредитного ліміту у розмірі 10 000,00 грн, а тому колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що банком обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 55 013,02 грн.

Також колегія суддів враховує, що укладений між сторонами кредитний договір від 15 листопада 2013 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів дійшла висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Оскільки колегія суддів під час розгляду справи встановила прострочення виконання боржником свого зобов?язання із повернення кредитних коштів, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідач кредитної заборгованості в розмірі

55 013,02 грн. повинні бути частково задоволені, а з відповідача на користь банку стягнуто 10 000,00 грн., що відповідає умова анкети-заяви, укладеної між сторонами.

За таких обставин Київський апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року підлягає зміні в частині розміру заборгованості, яка підлягає стягненню, зменшившии її з 55 013,02 грн до 10 000,00 грн.

Щодо прохальної частини апеляційної скарги про ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити; стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь

ОСОБА_1 55 000,00 грн моральну шкоду і збитки, які були спричинені та списати тіло кредиту повністю; визнати недійсним договір банківського обслуговування, укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк», внаслідок підписання заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 15 листопада 2013 року то такі не можуть бути предметом апеляційного перегляду, оскільки такі вимоги не були заявлені в суді першої інстанції та не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

А за правилами частини шостої статті 367 ЦПК України всуді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, оскаржуване судове рішення з підстав, передбачених статтею 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині розміру заборгованості, яка підлягає стягненню, зменшивши її з 55 013,02 грн. до 10 000,00 грн.

У іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 273,73 грн. (розмір заявлених вимог - 76 789,49 грн (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню - 10 000,00 грн. (13,02 %), розмір судового збору, що підлягав сплаті при звернення до суду з цим позовом - 2 102,00 грн. (2 102,00 грн х 10 000,00 грн :

76 789,49 грн. = 273,73 грн.).

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а тому сплачений ним судовий збір у сумі 410,59 грн. за подання апеляційної скарги підлягає стягненню за АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 .

Всього з відповідача на користь банку підлягає стягненню 2 023,90 грн. судових витрат понесених банком за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись статтями 141, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року змінити в частині розміру заборгованості, що підлягає стягненню, зменшивши її з 55 013,02 грн. до 10 000,00 грн; в частині судового збору, що підлягає стягненню зменшити з 2 102,00 грн. до 273,73 грн.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 410,59 грн судового збору, понесених відповідачем за подання апеляційної скарги.

Постанова Київського апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна