233 № 233/4263/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 квітня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.,
за участю секретаря судового засідання Штреккер В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 28.01.2021 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 було відкрито банківський рахунок в ПАТ «Акцент - Банк», яким вона користувалася з 10.10.2017 шляхом здійснення банківських операцій за допомогою електронного платіжного засобу - платіжної картки, яка видавалася їй на певний строк. Станом на 09.10.2017 на рахунку ОСОБА_1 була відсутня будь-яка заборгованість.
Рішенням Загальних зборів учасників від 25 квітня 2018 року вирішено змінити найменування Публічного акціонерного товариства «Акцент - Банк» на Акціонерне товариство «Акцент - Банк».

ОСОБА_1 була видана банківська платіжна картка № НОМЕР_1 , строк дії якої 31 березня 2021 року. Відповідач користувався банківським рахунком, застосовуючи вказаний платіжний засіб.

ОСОБА_1 за період з 10.10.2017 по 03.11.2019 особисто здійснювала витрати з рахунку на придбання товарів і послуг, а також зняття готівки, незважаючи на відсутність на ньому власних грошових коштів, а також здійснювала платежі з поповнення рахунку особистими коштами, у зв`язку з чим станом на 04.09.2020 розмір заборгованості за тілом кредиту дорівнював 12749,13 грн, що відповідає розрахунку заборгованості, наданому позивачем, а також виписці з особового банківського рахунку.

За користування вказаними коштами позивач нараховував проценти, застосовуючи процентну ставку 46,8% річних, а також 93,6 % річних, яка застосовувалася при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та була збільшеною відсотковою ставкою на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості) та за своєю природою відповідають процентам, які можуть бути передбачені договором в разі прострочення грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За період з січня 2018 року по серпень 2020 року позивач нарахував проценти в загальному розмірі 10733,72 грн (стовпчик 8 в розрахунку, наданому позивачем). Станом на 04.09.2020 розмір заборгованості за процентами складав 7223,70 грн (стовпчик 9 та 10 в розрахунку, наданому позивачем), а отже, розмір процентів, які були погашені за рахунок платежів, здійснених шляхом поповнення рахунку відповідачем особистими коштами, дорівнює 3510,02 грн (10733,72 - 7223,70 = 3510,02).

Вказані обставини підтверджуються анкетою заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписаною відповідачем 07.10.2017, випискою з особового банківського рахунку відповідача щодо платіжної карти № НОМЕР_2 , банківською довідкою про платіжну картку, видану відповідачу, копії яких були долучені до позову. Вказані обставини відповідають розрахункам, наданим позивачем.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом не встановлено строк (термін) виконання боржником обов`язку з повернення кредитних коштів, а отже кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Своєю чергою боржник не спростував факт прострочення виконання зобов`язання з повернення тіла кредиту.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість стягнути з відповідача на користь позивача кредитні кошти, які були витрачені ОСОБА_1 з власного банківського рахунка, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів за період з 10.10.2017 по 03.11.2019, в частині, що залишилися нею не повернуті, що і є заборгованістю за тілом кредиту станом на 04.09.2020 в розмірі 12749,13 грн.

Проте суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача процентів, які були нараховані позивачем за період з січня 2018 року по серпень 2020 року в загальному розмірі 10733,72 грн, з яких 3510,02 грн сума погашених процентів, 7223,70 грн заборгованість за процентами, яку позивач просить стягнути з відповідача, з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 1069 ЦК України розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.

Судом встановлено, що за період з січня 2018 року по серпень 2020 року (період, за який позивач нараховував проценти) розмір облікової ставки Національного банку України коливався з 6 % річних по 18 % річних, а отже подвійна облікова ставка Національного банку України (12 % - 36 % річних відповідно) завжди була меншою ніж ставка 46,8 % річних та 93,6 % річних, яка протягом усього часу використовувалася позивачем для розрахунку процентів.

Посилання позивача про те, що такий розмір процентів, що перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, були передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг не спростовує висновок суду з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд не бере до уваги умови кредитного договору, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, долучених до матеріалів справи, оскільки позивачем залишилось не доведеним, що Умови та Правила надання банком кредиту є складовою кредитного договору, а саме те, що вони укладені в один день, тобто в день підписання позичальником заяви позичальника, і позичальник розумів, що саме ці Умови він мав на увазі, підписуючи заяву.

Наявність на сайті банку на час розгляду справи електронного документа «Умови та Правила надання банківських послуг» не спростовує висновків суду, оскільки не підтверджує конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг.

Так, в анкеті-заяві, підписаної відповідачем, зазначено, що до вказаної зави має бути доданий рекламний буклет, а екземпляр договору відповідач погоджується отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Позичальник ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та погоджується з його умовами. Проте судом залишилося не встановленим з якими конкретно запропонованими Умовами та правилами банківських послуг ознайомився відповідач, чи були вони роздруковані відповідачем з офіційного сайту та підписані ним та які умови договору були викладені в рекламному буклеті, згаданому в анкеті - заяві.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, відповідно до якої за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, що рішення судів попередніх інстанцій з підстав, передбачених статтею 412 ЦПК України, необхідно скасувати в частині стягнення 5 071,87 грн процентів за користування кредитними коштами та пені у розмірі 16 059,00 грн за невиконання умов кредитного договору, відмовивши у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18 лютого 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

А отже, у цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Оскільки судом встановлено, що нарахування процентів було здійснено позивачем необґрунтовано, а іншого розрахунку процентів, здійсненого із застосуванням процентної ставки в межах подвійної облікової ставки Національного банку України, який би відповідав вимогам, передбаченим ч. 3 ст. 1069 ЦК України, позивач не надав, суд дійшов висновку про те, що сума в сукупному розмірі 3510,02 грн, яка була спрямована позивачем на погашення заборгованості за процентами має бути віднята від заборгованості за тілом кредиту, розмір якого був встановлений судом в розмірі 12749,13 грн, що відповідає черговості погашення заборгованості, порядок якої передбачено ч. 1 ст. 534 ЦК України. А отже, отримуємо такий розрахунок: 12749,13 3510,02 = 9239,11 (грн).

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором SAMABWFC0 від 07.10.2017 станом на 04.09.2020, яка включає: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9239 гривень 11 копійок.

В задоволені іншої частини позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 972,35 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264 - 265, 273, 279, 280 - 282, 289, п.п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором SAMABWFC0 від 07.10.2017 станом на 04.09.2020, яка включає: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9239 (дев`яти тисяч двохсот тридцяти дев`яти) гривень 11 копійок.

В задоволені позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором SAMABWFC0 від 07.10.2017 станом на 04.09.2020, яка включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3510 гривень 02 копійок, заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 7223 гривень 70 копійок, а всього в розмірі 10733 (десяти тисяч семисот тридцяти трьох) гривень 72 копійок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 972 (дев`ятисот сімдесяти двох) гривень 35 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ; відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя