Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/72/2021 Справа № 641/3635/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи П`ята харківська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває дана цивільна справа.

Разом із позовом до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 та заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження Ѕ частини цієї квартири.

Позивач посилається на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_4 , залишилося спадкове майно у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 . При цьому позивачу стало відомо про смерть батька та про оформлення спадщини на Ѕ частину квартири відповідачем лише 12.05.2021 року, на ім`я якої було видано 19.08.2020 року державним нотаріусом П`ятої харківської міської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину. 20.08.2020 року відповідач оформила договір дарування цієї квартири на ім`я ОСОБА_3 .. Вважає, що відповідач вчинила неправомірні дії щодо приховання факту смерті спадкодавця та з метою усунення позивача від спадкування оформила договір дарування вказаної квартири, в якій втім продовжує мешкати та зареєстрована. Вказане не виключає її недобросовісної поведінки в подальшому та переоформлення права власності на спірну квартиру ще декілька разів.

З метою забезпечення позову, а також виконання заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та набувача за договором дарування спірної квартири, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення просить забезпечити позов.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За правилами ч. 1ст. 153 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову суд прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до пп. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до ч. 2 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник з приводу спадкового майна після смерті батька позивача та сина відповідача ОСОБА_4 . Заявник вважає, що оскільки відповідач оформила договір дарування вказаної вище квартири на ім`я ОСОБА_3 , то в подальшому можлива її недобросовісна поведінка та переоформлення права власності на спірну квартиру ще декілька разів. Однак вказані доводи є безпідставними, оскільки остання вже не є власником квартири, а відтак не може здійснювати щодо неї будь-яких дій.

Слід врахувати, що за змістом закону заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд вважає, що характер спірних правовідносин не свідчить про наявність спору між сторонами стосовно майна, що входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_4 .

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а саме щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки обраний позивачем спосіб забезпечення позову не можна визнати співмірним із можливими заявленими позовними вимогами у даній справі та враховуючи відсутність на даний час спору стосовно майна, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи П`ята харківська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини -відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до або через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -І. В. Зелінська