Справа № 171/128/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2021 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Семенової Н.М., за участю секретаря судового засідання Ровної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , представник відповідача ОСОБА_4 про стягнення шкоди завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення шкоди завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05.08.2016 року поїхала зі своїми родичами до м.Апостолове з метою здійснення покупок. Після 11.00 год. вона зі своєю сестрою ОСОБА_5 вийшла з магазину «АТБ-Маркет», що знаходиться в центрі м. Апостолове, в руках у неї були два пакети з товаром, який вона придбала в магазині. В цей час вона побачила, що назустріч їй йде обвинувачений ОСОБА_3 , який почав висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою, після чого наніс їй один удар в ліве око від якого її відкинуло назад та у неї з рук впали пакети з товаром. Після чого до неї підійшла дружина ОСОБА_3 та сказала, що «це тільки початок, а буде продовження». Далі ОСОБА_3 наніс їй повторний удар по обличчю, влучивши в око. Вказаний конфлікт бачили люди, які були неподалік магазину та які викликали працівників поліції. Всього ОСОБА_3 наніс їй два удари кулаком в ліве око. Після вказаної події вона довго хворіла, перебувала на стаціонарному лікуванні та на амбулаторному лікуванні. Обвинувачений не відшкодував їй затрати на лікування, станом її здоров`я не цікавився. Раніше, у 2012 році ліве око їй оперували, з 2012 року по 2016 рік вона стояла на обліку в лікарні, однак після нанесеної обвинуваченим травми зір у неї погіршився. . Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_1 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: конфузії та гемофтальму лівого ока, які згідно висновку експерта № 1545 від 11.09.2017 року, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 день). Таким чином своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, яке передбачає кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Потерпіла зазначила, що перенесене травмування та тривале лікування спричинили їй моральні страждання, моральну шкоду оцінює в 20500 грн., розмір матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування становить 1637 грн. 75 коп

Згідно з вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 року, провадження №1-кп/171/15/19, ЄУН 171/2065/17, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 1637 грн. 75 коп., моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Згідно з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27.11.2019 року клопотання захисника Волєвої О.В про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності задоволено.

Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 року скасовано.

Звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрито з зазначених підстав.

Згідно з ухвалою Апеляційного суду закриття кримінального провадження через закінчення строків давності не позбавляє потерпілого права на звернення до суду в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення шкоди, заподіяної йому, кримінальним правопорушенням.

Діями ОСОБА_3 позивачу завдана матеріальна шкода, що виявляється в наступному.

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 , 1979 року народження, встановлено, що дата госпіталізації потерпілої в стаціонар 09.08.2016 року, дата виписки 19.08.2016 року, діагноз основний травма хуліганська (05.08.2016 року): ОС-контузія 1 ст., гемофтальм; супутній: ОС-артифакия; скарги, анамнез захворювання: травма 05.08.2016 р. (хуліганська) удар в око 3 дні назад, зір знизився зразу, звернулася до окуліста 08.08.2016 року; оперована з приводу катаракти 4 роки назад.

Діями ОСОБА_3 їй завдано моральної шкоди, яка виявляється в наступному.

Отримавши травму, вона отримала фізичний біль та душевні страждання, моральне переживання, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, необхідність довготривалого відновлення здоров`я.

З моменту вчинення ОСОБА_3 правопорушення, з його боку не було навіть спроб вибачень, відшкодування витрат на лікування.

Тому позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 1637,75 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

07.05.2020 р. відповідач надав до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого, просив, у зв`язку з тим, що існують розбіжності призначення мед препаратів у виписці з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 та в фіскальних чеках наданих позивачкою до позовної заяви, позовні вимоги просить задовольнити частково у розмірі 605, 31 грн. В частині стягнення моральної шкоди вважає, що позивачем не доведено факту понесення моральних страждань та не надано доказів обґрунтування такої суми, у зв`язку з чим просить в частині стягнення моральної шкоди відмовити.

У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача просив позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме, частково в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 605,31 грн., в частині стягнення моральної шкоди відмовити в повному обсязі, зазначивши, що позивачем не надано доказів, завдання матеріальної шкоди та моральної в розмірі зазначеному в позові.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вказує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 05.08.2016 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_3 , знаходився в центрі м. Апостолове Дніпропетровської області неподалік магазину «АТБ», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Центральна, 78, де також в цей час знаходилася ОСОБА_1 . У вказаний час і місці у ОСОБА_3 у зв`язку давніми неприязними відносинами виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 наніс два удари кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_1 , в результаті чого заподіяв останній тілесні ушкодження.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_1 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: конфузії та гемофтальму лівого ока, які згідно висновку експерта № 1545 від 11.09.2017 року, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 день).

Згідно висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 1608 (26.08.2016 р.- 31.08.2016 р.) встановлено, що при судово-медичному обстеженні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлені у неї ушкодження у вигляді контузії та гемофтальму лівого ока за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день), які могли бути утворені від ударної дії тупого твердого предмету або предметів. Беручи до уваги ступінь їх загоєння (дані медичної документації на ім`я потерпілої), які свідчать, що термін їх виникнення може відповідати терміну вказаному обстежуваною.

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 , 1979 року народження, встановлено, що дата госпіталізації потерпілої в стаціонар 09.08.2016 року, дата виписки 19.08.2016 року, діагноз основний травма хуліганська (05.08.2016 року): ОС-контузія 1 ст., гемофтальм; супутній: ОС-артифакия; скарги, анамнез захворювання: травма 05.08.2016 р. (хуліганська) удар в око 3 дні назад, зір знизився зразу, звернулася до окуліста 08.08.2016 року; оперована з приводу катаракти 4 роки назад

Таким чином своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно з вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 року, провадження №1-кп/171/15/19, ЄУН 171/2065/17, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 1637 грн. 75 коп., моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Згідно з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27.11.2019 року клопотання захисника Волєвої О.В про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності задоволено.

Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 року скасовано.

Звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрито з зазначених підстав.

Згідно з ухвалою Апеляційного суду закриття кримінального провадження через закінчення строків давності не позбавляє потерпілого права на звернення до суду в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення шкоди, заподіяної йому, кримінальним правопорушенням.

Таким чином, вина ОСОБА_3 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а відповідно і в нанесенні зазначених тілесних ушкоджень є доведеною.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 2 п. 8 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України 2. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 3 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Діями ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 завдана матеріальна шкода, що виявляється в наступному.

З 09.08.2016 року по 19.08.2016 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗ «Криворізькій міській лікарні № 4» ДОР з діагноз: основний травма хуліганська (05.08.2016 року): ОС-контузія 1 ст., гемофтальм; супутній: ОС-артифакия; скарги, анамнез захворювання: травма 05.08.2016 р. (хуліганська) удар в око 3 дні назад, зір знизився зразу, звернулася до окуліста 08.08.2016 року; оперована з приводу катаракти 4 роки назад, в період хвороби позивачем витрачено 1137,75 гривень. Відповідно до фіксального чеку датованого 05.11.2018 р. в офтальмологічній клініці ТОВ «Колозір» надано послугу «лазерне розсічення» вартістю 500 грн., доказів того, що лікарем було рекомендовано проведення даної операції суду не надано. Тому позовні вимоги в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі 1137,75 гривень.

Щодо завданої моральної шкоди, то враховуючи ступінь моральних страждань потерпілого, тривалість лікування, зміну звичного укладу життя, неможливість належного виконання професійних обов`язків та неможливість реалізації в повній мірі програми щодо міжнародної конференції, похилий вік потерпілого, з урахуванням принципу розумності та достатності суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги стягнувши з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 5 000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1167, 1195 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 1137,75 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., всього в розмірі 6137,75 грн.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14.05.2021 р.

Суддя: Семенова Н. М.