ПОСТАНОВА

іменем України

16 листопада 2021 року м. Кропивницький

справа № 383/306/21

провадження № 22-ц/4809/1449/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на заочне рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2021 року,у складі судді Адаменко І.М.,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), яка належала останньому на підставі сертифікату серії РН №394076, виданого 07 серпня 2000 року на ім`я ОСОБА_4 , її баби, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після смерті якої фактично прийняв її батько - ОСОБА_3 , але не встиг її оформити. Зазначала, що у встановлений шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки після його смерті поїхала на заробітки до Росії, і перебувала за кордоном протягом довгих років. Коли звернулася до приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної С.А. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, про що 15 вересня 2021 року винесено відповідну постанову. Вважала, що вказаний строк нею пропущено з поважних причин. Посилаючись на зазначені обставини просила суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком у три місяці.

Заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2021 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення її позову у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15 листопада 2021 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , та призначено розгляд справи на 16 листопада 2021 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon (а.с.114).

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Згідно з актом Кропивницького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon не відбулося у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , не вийшла на зв`язок в системі EasyCon (а.с.117).

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Як убачається з довідки, виданої виконкомом Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 04 вересня 2020 року за №383 та викопіювання господарської книги №2 з 1996 по 2000 роки, на час смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала в одному будинку з онуком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_3 (а.с.14-15).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітетом Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області 09 квітня 1991 року, встановлено, що її батьком є ОСОБА_3 (а.с.10).

З трудової книжки серії НОМЕР_4 та інформацією ТОВ «Пріокське» убачається, що ОСОБА_1 у період з 15 серпня 2010 року по 30 січня 2011 рік офіційно працювала у ТОВ «Пріокське» на посаді адміністратора (а.с.11-13).

Постановою приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиної С.А. від 15 вересня 2020 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 відмовлено, оскільки в шестимісячний строк не вчинено дій, передбачених ст.ст.1268-1271 ЦК України (а.с.4).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що причини пропуску позивачем ОСОБА_1 строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 є неповажними та не були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до змісту ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо, по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; по-друге, ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19).

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного вище у разі, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

В обґрунтування поважності причини пропуску строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 посилається на її проживання за межами України, а саме на території РФ.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що цей факт сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою, як передбачено пунктом 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, чинної на час відкриття спадщини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі №589/1863/13-ц.

Крім того, відповідно до частини шостої «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, на дипломатичні представництва України.

Згідно зі статтею 38 цього Закону на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину.

Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач не надав.

З огляду на зазначене апеляційний суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що проживання спадкоємця за межами України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Крім того, судом було встановлено, що батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а проживати за межами України вона почала з 08 серпня 2010 року, тобто остання мала достатній час для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ще до її виїзду за кордон, і поважності пропуску строку для прийняття спадщини у цей період позивачем також не доведено.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені ОСОБА_1 обставини для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали йому у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у порядку, визначеному статтею 1270 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а заочне рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2021 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2021 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко