справа № 631/698/15-ц
провадження № 4-с/631/3/21
У Х В А Л А

про повернення заяви через не усунення недоліків

08 червня 2021 року селище міського типа Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лугового В. В. щодо виконавчого провадження № 45530132,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 про оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця, в якій останній просить суд зобов`язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області Лугового Владислава Миколайовича прийняти до уваги ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року № 755/26824/14-ц та провести всі необхідні, передбачені законом дії (включаючи зняття арешту з усього майна боржника) по виконавчому листу №755/26824/14-ц від 23 жовтня 2014 року, виданому на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року у справі №755/26824/14-ц за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору на загальну суму 1121765 гривень 17 копійок, третейського збору у розмірі 11617 гривень 65 копійок та 243 гривні 60 копійок судового збору, скасувати ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 травня 2015 року № 631/ 698/15-ц та зняти тимчасове обмеження на право виїзду за межі України для ОСОБА_1 .

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

07 травня 2021 року Нововодолазьким районним судом Харківської області постановлено ухвалу, відповідно до якої заяву ОСОБА_1 про оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лугового В. В. щодо виконавчого провадження № 45530132 залишено без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України. Заявнику було надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду, а також роз`яснено наслідки її невиконання.

Вищевказана ухвала суду 11 травня 2021 року за вихідним номером 631/698/15-ц/2924/2021 рекомендованим листом з повідомленням про вручення була направлена на адресу ОСОБА_1 .

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення № 201 вбачається, що ОСОБА_1 ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року про залишення заяви без руху отримав особисто 29 травня 2021 року.

Аналізуючи вищевикладене судом було встановлено, що заявник (скаржник) в установлений законом та зазначений в ухвалі Нововодолазького районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року строк, недоліки, що були підставою для залишення заяви (скарги) без руху, не усунуті. Строк для усунення недоліків, які стали підставою для залишення заяви без руху, сплинув 04 червня 2021 року. Ніяких клопотань щодо продовження строків для усунення недоліків до суду не надходило.

Частиною 9 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення Цивільного процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання.

Приписами частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина 5 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Беручи до уваги вищенаведене, та те, що заявником вказані в ухвалі Нововодолазького районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року недоліки не усунуті, ніяких клопотань на адресу суду заявник не направляв, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лугового В. В. щодо виконавчого провадження № 45530132 повернути заявнику.

Вирішуючи питання щодо повернення позовної заяви, суд також виходить з приписів частини 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якими встановлено, що суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи вищевказану Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Одночасно, суд вважає за необхідно роз`яснити заявнику, що відповідно до частини 7 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі вищевикладеного, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України, керуючись статтями 4, 10, 13, 175 177, 185, 260, 261, статтями 352 355, 447, 450 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лугового В. В. щодо виконавчого провадження № 45530132 вважати неподаною та повернути заявнику разом з усіма додатками.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Нововодолазький районний суд Харківської області (відповідно до пункт 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України) протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т. М. Трояновська