Ухвала

20 травня 2021 року

м. Київ

справа № 131/1906/18

провадження № 61-7241ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 24 березня 2021 року у справі за позовом Вінницького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Вінницький обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 14 192 грн 02 коп. за період з 24 листопада 2017 року по 04 вересня 2018 року.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 лютого

2021 року позов Вінницького обласного центру зайнятості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницького обласного центру зайнятості кошти у розмірі 14 192 грн 02 коп., що були їй виплачені як допомога по безробіттю за період з 24 листопада 2017 року по 04 вересня 2018 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 24 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 лютого

2021 року залишено без змін.

У квітні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу (надійшла 11 травня 2021 року) на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 24 березня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову Вінницького обласного центру зайнятості.

Представником заявника подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2021 року та постанови Вінницького апеляційного суду

від 24 березня 2021 року.

Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження, представник заявника посилається на те, що постанова апеляційного суду надійшла на поштову адресу ОСОБА_1 02 квітня 2021 року. На підтвердження вказаного надає копію конверта апеляційного суду та виписку з сайту акціонерного товариства «Укрпошта».

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 14 192 грн 02 коп., що станом на 01 січня

2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. При цьому, Верховним Судом взято до уваги розмір заявлених позовних вимог, правовідносини, в яких виник спір між сторонами, та встановлені судами фактичні обставини справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 лютого

2021 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 24 березня

2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 лютого

2021 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 24 березня

2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 лютого 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 24 березня 2021 року у справі за позовом Вінницького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович