Справа № 405/9016/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позову вказано, що позивач надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачу, який є споживачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі наявних між сторонами фактичних договірних відносин, що підтверджується відкриттям особового рахунку № НОМЕР_1 та видачею абонентської книжки. За період з 01.04.2012 року по 30.11.2019 року позивачем було надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на суму 31305,61 грн., за яку відповідачем сплачено не було, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість з оплати за вказані вище послуги. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача борг за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 31305,61 грн., 3% річних 4245,34 грн., індексу інфляції 16552,78 грн., а всього 52103,73 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.06.2020 року вимоги позивача задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 52103,73 грн., а також судовий збір у розмірі 1921 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.11.2020 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.06.2020 року задоволено, заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.06.2020 року скасовано, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) учасників справи.

25.01.2021 року представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала та вказала, що відповідач з 10.01.2002 року проживає в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області, а квартира за адресою: АДРЕСА_1 , зачинена та в ній ніхто не проживає. Про вказані обставини відповідач повідомляла КП «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради», яке на той час надавало послуги водопостачання і правонаступником якого є позивач. Однак незважаючи на це, позивач нараховує послугу водопостачання. При цьому, згідно договору про надання послуг водопостачання та водовідведення від 13.06.2018 року, укладеного між сторонами, суб`єктами користування таких послуг вказано 2 осіб, а розрахунок заборгованості, складений позивачем, містить заборгованість за тарифом стосовно 4-5 осіб. Більш того, відповідач зверталася до КП «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» із заявою про перекриття водопостачання у вказані квартирі, однак це зробити технічно неможливо у зв`язку з особливостями будинку. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову та застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, вона з 2002 року проживає в с. Підлісне, а за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто не проживає. Відомості про споживача послуг водопостачання до укладання відповідного письмового договору до 13.06.2018 року за вказаною адресою позивачем не надано. Вважає, що борг взагалі відсутній, а тому просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 являється власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 04.05.2011 року Кіровоградською міською радою та Витягом ОКП «Кіровоградське ООБТІ» про державну реєстрацію прав від 17.05.2011 року № 29972069 (а.с. 111, 112, 113).

Також встановлено, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград», яке з 01.04.2012 року є правонаступником прав і обов`язків КП «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради», надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с. 85).

Як вбачається з матеріалів справи, Ленінський районний суд м. Кіровограда неодноразово видавав судові накази про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: від 19.10.2012 року в справі № 1111/8428/12, від 24.06.2015 року в справі № 405/4376/15-ц, від 24.02.2017 року в справі № 405/698/17, від 20.04.2018 року в справі № 405/2272/18 (а.с. 7, 8-10, 11, 12-14).

13.06.2018 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 220000930/2374, за умовами якого ОКВП «Дніпро-Кіровоград» зобов`язалось надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с. 6).

Так, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області та Кропивницької міської ради (а.с. 19, 20).

При цьому, згідно довідок КП «ЖЕО № 2 МРМК» від 13.06.2018 року № 2830, від 09.08.2018 року № 4348, від 17.08.2018 року № 4514, від 10.12.2018 року № 11042, від 29.01.2019 року № 580, від 21.02.2020 року № 1069, від 12.08.2020 року № 2754, 23.11.2020 року № 4071, від 18.01.2021 року № 139, акту від 30.01.2019 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак там не проживає (а.с. 54, 54а, 86, 87, 88, 89, 90).

Крім того, як вбачається з довідки Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 04.08.2020 року № 421 ОСОБА_3 з 10.01.2002 року проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 55).

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (водопостачання, опалення та ін.), а відповідач отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язаний здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг.

Відтак, шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 та видачею абонентської книжки між сторонами виникли фактичні договірні відносини, згідно яких підприємство зобов`язалось надавати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач своєчасно їх оплачувати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Також, згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Також, згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору.

Відтак, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. На підтвердження того факту, що відповідач не споживав надані позивачем послуги належних та допустимих доказів суду не надано. Відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг до 2018 року та непроживання відповідача у 2018-2020 році у належній їй квартирі не можуть бути самостійними підставами для звільнення відповідача від оплати послуг у повному обсязі, наданих за вказаною адресою.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 904/7183/17.

Також, слід вказати, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

Відповідно до п.п. 11, 18 цих Правил плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Аналогічне положення містив іЗакон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV, який також був чинним на час спірних правовідносин.

Згідно п. 3 п. 29 цих Правил споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Аналогічне положення містили і Правила надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року № 1497, які також були чинними на час спірних правовідносин.

Факт ненадання позивачем житлово-комунальних послуг не підтверджується актом-претензією або іншими допустимими та достатніми доказами, відомостей про надання відповідачем показників лічильника також не надано.

Так само відповідач жодним чином не довела факту звернення до відповідача чи до КП «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» із письмовою заявою про несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї. При цьому, доказів непроживання членів сім`ї відповідача чи інших осіб у належній їй квартирі у період з 2002 року по серпень 2018 року вона не надала. Правом на подання клопотань про витребування відповідних доказів відповідач також не скористалася.

Відтак, у позивача були відсутні підстави для ненарахування послуги водопостачання та водовідведення за належною позивачу квартирою згідно нормативів (норм) споживання.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що позивачем надані достатні докази того, що позивач, надавав житлово-комунальні послуги, а саме послуги з водопостачання та водовідведення відповідачу ОСОБА_3 (індивідуальному споживачу).

Так, позивач в повному обсязі виконує свої зобов`язання по наданню послуг, однак, відповідач в порушення вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання щодо своєчасної оплати належним чином не виконує, що підтверджено довідками про нарахування плати та розмір платежів за період з 01.04.2012 року по 30.11.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 (а.с. 3, 4).

Згідно довідок, наданих позивачем, борг відповідача перед позивачем за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.04.2012 року по 30.11.2019 року становить 31305,61 грн.

Поряд з цим, відповідачем заявлено про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності почнається зі спливом строку виконання. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

З огляду на те, що у позивача з відповідачем склалися фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме: з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем.

Так, позивач звернувся до суду з позовом 20.12.2019 року, послуги, надані у листопаді 2016 року, відповідач мав оплатити до 20.12.2016 року включно (тобто, позовна давність за вимогою про стягнення заборгованості за листопад 2016 року минала 21 грудня 2019 року), а відтак позивач в межах строку позовної давності має право на стягнення заборгованості за період з 20.12.2016 року (заборгованість станом на 30.11.2016 року 21375,19 грн.) по 30.11.2019 року (заборгованість станом на 30.11.2019 року 31305,61 грн.). Поряд з цим згідно ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Однак, позивачем не надано доказів його звернення до суду з позовом (а не із заявою про видачу судового наказу) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , а тому загальний строк позовної давності не переривався.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за отримані послуги з централізованого теплопостачання слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з грудня 2016 року по листопад 2019 року в розмірі 31305,61-21375,19=9930,42 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання.

А відтак, суд, враховуючи зазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 894,44 грн., індекс інфляції у розмірі 2759,55 грн. які розраховані відповідачем (а.с. 5), виходячи з наявного розміру заборгованості в сумі 9930,42 грн., а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню частково.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з ордеру на надання правової допомоги серії ВА № 1010490 від 19.01.2021 року, виданого АО «Усатенко і Усатенко», ОСОБА_3 надається правова допомога у Ленінському районному суді м. Кіровограда на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 18.01.2021 року (а.с. 79).

Так, 18.01.2021 року між позивачем та АО «Усатенко і Усатенко» було укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого адвокат зобов`язався надавати йому правничу допомогу (представництво) у цивільній справі про відшкодування шкоди, заподіяної органами досудового розслідування і судом. Згідно п. 4.2 цього Договору розмір витрат на професійну правничу допомогу визначається детальним описом робіт (наданих послуг) (а.с. 101).

Відповідно до додаткової угоди до даного договору від 03.03.2021 року розмір гонорару за представництво клієнта є фіксованим і становить 1500 грн., а розмір гонорару за надання консультацій, складення позовних заяв і заяв по суті, тощо визначаються згідно з Детальним описом робіт (наданих послуг) і становить 4500 грн. (а.с. 102).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано акт приймання-передачі від 03.03.2021 року та розрахунок від 03.03.2021 року до договору від 18.01.2021 року, згідно якого АО «Усатенко і Усатенко» виконало взяті на себе зобов`язання за договором про надання професійної правничої допомоги ОСОБА_3 , провівши такі роботи і надавши такі послуги: ознайомлення з матеріалами справи № 405/9016/19 500 грн.; опрацювання позову, складання відзиву та формування додатків 2500 грн.; представництво у судових засідання у Ленінському районному суді м. Кіровограда 1500 грн. Загальна вартість наданої адвокатом правничої допомоги узгоджена у фіксованому розмірі і становить 4500 грн. (а.с. 103-104).

При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги складність справи та виконані адвокатським об`єднанням роботи по даній справі, витрачений ним час, обсяг наданих адвокатським об`єднанням послуг та виконаних робіт та те, що судові засідання у даній справі проводились та представник відповідача брала в них участь, суд приходить до висновку, що розмір заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу є співмірним, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 3326,85 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати в сумі 500,80 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 19а, ) заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 13584,41 грн., з яких борг за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення - 9930,42 грн., 3% річних 894,44 грн., індекс інфляції 2759,55 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 19а, ) судовий збір у розмірі 500,80 грн.

Стягнути з Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 19а, ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3326,85 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11.05.2021 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний