Справа №173/2112/20
Провадження №2/173/85/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на проведення лікування дитини,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2020 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1 , з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини до відповідача ОСОБА_2 ,

16.12.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадженні з викликом сторін на 28.01.2021 року.

Сторонам та учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

У судовому засіданні 28.01.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача понесені додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 18332 грн. 70 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з відповідачем вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В період спільного проживання в них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За їх спільною заявою відповідач був записаний батьком дитини відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 125 СК України.

Спільне життя між ними не склалось та вони проживають окремо. З відповідача стягненні аліменти на утримання дитини, але останній їх не сплачує та його заборгованість по аліментам складає 102 836.91 грн.

У віці трьох місяців з їхньою донькою стався нещасний випадок в результаті якого вона отримала опік лівої гомілки, ягодиці та волосяної частини голови. За період з 2014 року по 2018 рік донці проведено операцію, лікування та реабілітацію.

З 20.12.2014 року по 12.01.2015 року донька перебувала на лікуванні в Обласній клінічній дитячій лікарні ДОР. В 2017 році проведено операцію з пересадки шкіри.

20.06.2018 року дитині виконаний 1 етап хронічної дертомотензії: імплантація еспандера. Слідом проходження лікування проводидолося розтягнення клаптя шкіри шляхом введення рідини в порожнину.

24.07.2018 року виконано 2 етап хронічної дермотензії, здійснено експлантацію експандера, висічення рубців, реконструкція дефектів.

Ліки, харчування та все необхідне для дитини купувалось за її рахунок, Дані витрати, які вона може підтвердити складають 2 288.41 грн..

За проведену операцію шкіри сплачено суму 34 477.00 грн. щоб покрити ці витрати її мати, ОСОБА_4 , отримала кредит в фінансовій установі «Форвард Банк», який вона виплатила за рахунок соціальних допомог.

Тому вважає, що відповідач повинен виплати їй половину понесених нею витрат в сумі 18332.70 грн., що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи

Відповідач в судове засідання не з`явився. про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В період шлюбу в сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, в якому відповідач записаний батьком дитини.

Судом також встановлено, що дитина сторін у віці трьох місяців в результаті нещасного випадку отримала опік лівої гомілки, ягодиці та волосяної частини голови. За період з 2014 року по 20918 рік донці проведено операцію, лікування та реабілітацію.

З 20.12.2014 року по 12.01.2015 року донька перебувала на лікуванні в Обласній клінічній дитячій лікарні ДОР. В 2017 році проведено операцію з пересадки шкіри.

20.06.2018 року дитині виконаний 1 етап хронічної дертомотензії: імплантація еспандера. Слідом проходження лікування проводидолося розтягнення клаптя шкіри шляхом введення рідини в порожнину.

24.07.2018 року виконано 2 етап хронічної дермотензії, здійснено експлантацію експандера, висічення рубців, реконструкція дефектів, що підтверджується наданими суду медичними документами та довідками.

Позивач просить стягнути з відповідача половину понесених нею витрат на придбання ліків, харчування дитини, та витрат пов`язаних з проведенням операцій і подальшої реабілітації дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язується брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, каліцтвом, хворобою)

Позивачем надані докази того, що в зв`язку з лікуванням доньки вона понесла затрати на її лікування, що підтверджується копіями чеків, квитанцій. Понесені позивачкою витрати полягають у придбанні ліків, проведення операції, проходження медичного обстеження дитини.

Згідно наданих суду чеків та квитанцій розмір понесених позивачем витрат складає 2 288 грн. 41 коп. Також позивачем надані докази того, що 05.07.2018 року ОСОБА_5 , отриманий кредит на суму 50 000.00 грн., на споживчі потреби. З яких за доводами позивача частина коштів 34377.00 грн., була витрачена на проведення лікування дитини. відповідачем будь-яких доказів на спростування даних фактів не надано.

Відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодовувати додаткові витрати на лікування доньки.

За даних обставин встановлено, що існує порушення прав позивача, у вигляді матеріального забезпечення зі сторони відповідача додаткових витрат на лікування дитини. Також суд вважає, що позивачем правильно обраний спосіб захисту порушених прав, який передбачуваний нормами Сімейного кодексу України та з яким погоджується суд.

Нормами Сімейного кодексу України передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину.

В свою чергу ст. 185 СК України передбачено, що обоє батьків повинні брати участь у додаткових витратах на дитину в зв`язку з її лікуванням, розвитком здібностей, тощо.

Так як на проведення операції, лікування, проходження реабілітації, затрачений значний період часу і значних затрат, суд приходить до висновку, про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки половини понесених нею витрат на проведення операції та лікуванні в розмірі, визначеному позивачкою.

Оскільки позивач просить стягнути з відповідача половину коштів, витрачених на проведення лікування дитини, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі

Так як позовні вимоги позивача задоволені відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908.00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на проведення лікування дитини - задовольнити

Стягнути з ОСОБА_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ПН НОМЕР_1 - 18 332 (вісімнадцять тисяч триста тридцять дві ) грн., 70 коп. на відшкодування понесених додаткових витрат на лікування доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в сумі 908.00 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексті рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 02.02.2021 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 03.02.2021 року

Дата набрання законної сили: 05.03.2021 року