Справа № 442/3107/21 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/2286/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м.Львів

Справа № 442/3107/21

Провадження № 22ц/811/2286/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, постановлене у м.Дрогобичі 21 травня 2021 року у складі судді Хомика А.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, -

встановив:

21 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася з цим позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування, пов`язане з понесеними витратами на поховання в розмірі 15 550 грн. та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позову посилається на те, що 6 грудня 2019 року у с. Почаєвичі Дрогобицького району Львівської області сталася ДТП, у якій автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Вказує, що внаслідок ДТП ОСОБА_3 помер. Постановою Слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у Львівській області від 30 березня 2020 року закрито кримінальне провадження № 0000857, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» на час ДТП була застрахована в ПрАТ «АСК «ОМЕГА» згідно полісу № А02274599. У зв`зку з цим вона (позивач), яка є сестрою ОСОБА_3 , звернулась до відповідача з повідомленням про ДТП та заявою від 13 серпня 2020 року про виплату страхового відшкодування, пов`язаного з понесеними витратами на поховання в розмірі 15 550 грн. Листом № 78 від 19 січня 2021 року відповідач відмовив у виплаті такого відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не настала. Вважає таку відмову у виплаті відшкодування безпідставною. Стверджує, що нею ( ОСОБА_1 ) понесено витрати на поховання брата в розмірі 15 550 грн., що підтверджується товарним чеком від 7 грудня 2019 року, квитанцією до прибуткового касового ордера, виданого ФОП ОСОБА_4 , та товарним чеком від 11 грудня 2019 pоку, виданим ФОП ОСОБА_5 . Просить позов задовольнити.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 травня 2021 року в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Д атою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 6 грудня 2019 року відбулась ДТП, в якій автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», під керуванням ОСОБА_2 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у Львівській області від 30 березня 2020 року закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «АСК «ОМЕГА» згідно полісу № АО/2274599 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27 листопада 2019 року.

Згідно із ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі ст.ст. 22, 23 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`зана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінального провадження за правилами КПК України не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі в порядку, передбаченому ЦПК України.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області від 30 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, на підставі висновку судової автотехнічної експертизи № 94 від 24 березня 2020 року встановлено, що водій автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» не мав технічної можливості уникнути наїзду на лежачого пішохода ОСОБА_3 шляхом зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, а також те, що в діях водія будь-яких невідповідностей вимогам «Правил дорожнього руху України», які б з технічної точки зору знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної пригоди, не вбачається.

Судом встановлено відсутність причинно-наслідкового зв`язку між експлуатацією транспортного засобу та наслідком, оскільки має місце відсутність об`єктивної сторони злочину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 359/2019 від 9 грудня 2019 pоку при токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 4,07 проміле, що відповідає тяжкому алкогольному отруєнню.

Відповідно до п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Вини водія ОСОБА_2 у скоєнні ДТП не встановлено.

У діях пішохода ОСОБА_3 є порушення Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Відсутність у ОСОБА_2 технічної можливості уникнути ДТП є непереборною силою, оскільки зіткнення його автомобіля з пішоходом не залежало від нього, при усій обачливості його дій та/або поведінки. Він не міг передбачити таку подію або передбачив, проте не міг її відвернути.

Така правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду № 532/1374/18 від 10 квітня 2020 року.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати на правничу допомогу покладаються на позивача.

З урахуванням встановленого, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, відповідні їм правовідносини та відмовив у позові.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись: п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Постанову складено і підписано 22 листопада 2021 року.

Головуючий

Судді