Справа № 127/3977/21
Провадження № 2/131/337/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Балтака Д.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

встановив:

У квітні 2021 р. до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулось Моторне (транспортного) страхове бюро України з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19 серпня 2019 р. о 13:40 год. у м. Вінниця, по вул. Стрілецька, буд. 3А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «АUDI А4» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач та автомобіля марки «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 30 вересня 2019 р. постановою Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/24392/19 відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність потерпілої ОСОБА_3 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс від № ЕР 190702798). Потерпіла своєчасно звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП від 28.08.2019 р. та заявою про виплату страхового відшкодування від 20.09.2019 р. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілої, пошкодженого внаслідок ДТП склала 31 300,26 (тридцять одна тисяча триста гривень 26 коп.) грн.

На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 32 170,26 (тридцять дві тисячі сто сімдесят гривні 26 коп.) грн.

Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 31 300,26 (тридцять одна тисяча триста гривень 26 коп.) грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.11.2019 р. № 1155198, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 870,00 (вісімсот сімдесят гривень 00 коп.) грн., що підтверджується платіжним дорученням від 20.11.2019 р. № 1155274.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду про стягнення із відповідача суми сплаченого страхового відшкодування та витрат на послуги аварійного комісара на загальну суму 32 170,26 (тридцять дві тисячі сто сімдесят гривні 26 коп.) грн.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 08 квітня 2021 р. було прийнято позовну заяву до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження за наявними у справи письмовими доказами.

Так, судом встановлено, що 19 серпня 2019 р. о 13:40 год. у м. Вінниця по вул. Стрілецька, 3А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «АUDI А4» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач та автомобіля марки «Volkswagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 26.04.2019 р. (а.с. 22).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2019 р. у справі № 127/24392/19 відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП та до нього було застосоване стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців (а.с.4). При цьому цивільно-правова відповідальність потерпілої внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , згідно полісу № ЕР 190702798 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії «ARX» (а.с. 8).

28 серпня 2019 р. ОСОБА_2 звернулась до МТСБУ з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та 20 вересня 2019 р. із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 5, 6). У відповідності до змісту вартості матеріального збитку від 27.09.2019 р. № 20-09/19КЕ, завданого власнику автомобіля марки «Volkswagen Jetta», 2015 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди складає 37 560,31 (тридцять сім тисяч п`ятсот шістдесят гривень 31 коп.) грн. (а.с. 9-14). 04 листопада 2019 р. МТСБУ було видано довідку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1, у відповідності до змісту якої розмір грошової суми до сплати ОСОБА_2 становив 31 300,26 (тридцять одна тисяча триста гривень 26 коп.) грн. (а.с. 25). 18 листопада 2019 р. позивач видав наказ № 12242 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 (а.с. 24).

19 листопада 2019 р. позивачем по справі була проведена виплата ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 31 300,26 (тридцять одна тисяча триста гривень 26 коп.) грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.11.2019 р. № 1155198 (а.с. 28) та 20 листопада 2019 р. МТСБУ здійснило оплату ТОВ ЕАК «Довіра» послуг аварійного комісара у розмірі 870,00 (вісімсот сімдесят гривень 00 коп.) грн., що підтверджується платіжним дорученням від 20.11.2019 р. № 1155274 (а.с. 29).

Як встановлено судом на момент настання страхового випадку, тобто станом на 19 серпня 2019 р. цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «АUDI А4» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, відповідний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів останній не укладав, що підтверджується наявними у матеріалах справи витягами (а.с. 26, 27).

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Змістом пункту 3 частини 1 статті 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно з частиною 1 статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У відповідності до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відносини в цій сфері регламентуються, зокрема змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-ІV.

Так, статтею 3 даного Закону України від 01.07.2004 р. № 1961-ІV визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 5 вказаного Закону України об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правової відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Змістом статті 6 даного Закону України страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 6 даного Закону України страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно змісту статті 22 даного Закону України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями частин 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно статті 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Змістом статті 27 Закону України «Про страхування» визначено, що страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.

Відповідно пункту 1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно правовій позиції, наведеної у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 р. у справі №6-2188цс16 згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як було встановлено судом МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та здійснило регламентну виплату в розмірі 31 300,26 (тридцять одна тисяча триста гривень 26 коп.) грн. потерпілій ОСОБА_3 .

Отже, відповідно до статті 1191 ЦК України та підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону України від 01.07.2004 р. № 1961-ІV після проведення виплати страхового відшкодування потерпілій особі, до позивача, як до страховика, перейшло право вимоги, яке на підставі статей 1187, 1188 ЦК України, мала би до відповідача ОСОБА_3 , а відтак, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 31 300,26 гривень, у зв`язку із чим позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення із відповідача витрат на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 870,00 (вісімсот сімдесят гривень 00 коп.) грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно пункту 34.3 статті 34 даного Закону України якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З матеріалів справи вбачається, що платіжним дорученням від 20.11.2019 р. № 1155274 позивач на підставі рахунку від 28.10.2019 р. № 16255 перерахував ТОВ ЕАК «Довіра» грошову суму у розмірі 870,00 грн. в рахунок оплати послуг аварійного комісара.

При цьому матеріали справи не містять доказів надання зазначених послуг саме працівниками ТОВ ЕАК «Довіра». Більш того, позивачем не надано суду належних та допустимих письмових та/або інших доказів того, що МТСБУ не мало можливості направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Таким чином, суд вважає, що витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 870,00 (вісімсот сімдесят гривень 00 коп.) грн. не входять до суми страхового відшкодування, яке підлягає стягненню із відповідача, в порядку регресу, а належать до поточної господарської діяльності страховика, у зв`язку із чим позов в цій частині задоволенню не підлягає.

У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 2 208,61 грн. із розрахунку (розмір заявлених вимог 32 170,26 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню 31 300,26 грн. (97,3 %), розмір судового збору, що підлягав сплаті при звернення до суду з цим позовом 2 270,00 грн. (2 270,00 грн х 31300,26 грн : 32 170,26 грн = 2 208,61 грн).

Керуючись ст.ст. 979, 980, 999, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 10, 16, 81, 89, 137, 141, 200, 206, 263 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 31 300,26 (тридцять одна тисяча триста гривень 26 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 2 208,61 (дві тисячі двісті вісім гривень 61 коп.) грн.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд Вінницької області.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса місця знаходження 02000, м. Київ-2, бульвар Русанівський, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: