ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 22-ц/807/1198/21 Апаллонова Ю.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Крилової О.В.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Орджонікідзевсьокго районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» солідарно суму боргу у розмірі 8 342,29 грн. заборгованості за послуги з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» у рівних частках судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року залишено без змін.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В заяві зазначала, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2015 року позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, задоволено.

Як на підставу для перегляду вищевказаного рішення, у зв`язку із нововиявленими обставинами, посилається на істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається і з заявою, на час розгляду справи, а саме: позовна заява юридичної особи з назвою Концерн «Міські теплові мережі» від 08.12.2014 року не завірена печаткою юридичної особи, що є обов`язковою умовою для подання такої позовної заяви, з зазначеною фактичною адресою Філії Концерну «Міські теплові мережі» по Орджонікідзевському району та підписана заступником директора Філії Концерну «Міські теплові мережі» по Орджонікідзевському району Г.В. Хохлов - представником, який не мав на це повноважень.

Згідно розпоряджень Запорізького міського голови № 24к/тр від 13.01.2014 року у генерального директора Концерну «Міські теплові мережі» не було повноважень надавати довіреності.

Ця обставина стала відома після відповіді ВК ЗМР від 24.01.2019 року № ІЗ00037-П. Крім того, згідно листа Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.02.2019 року встановлено, що позивачем здійснювалась господарська діяльність без отримання на те дозвільних документів, зокрема ліцензії.

Також вказує, що у справі відсутні докази, що послуги відповідачам позивачем надавалися, розрахунок заборгованості є необґрунтованим і з судовими рішеннями ухваленими у даній справі заявник не згодний.

З цих підстав просила суд скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року за нововиявленими обставинами та призначити справу до нового розгляду в загальному порядку з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року визнано неподаною та повернуто.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 12 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2019 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2019 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2019 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для провадження розгляду.

Ухвалою Орджоінкідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повній мірі з`ясовані всі фактичні обставини справи. Не надана належна оцінка наданим доказам по справі. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати ухвалу суду та закрити провадження у справі за наявності порушень, як процесуального так і матеріального права.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволені заяви у перегляді справи за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що наведені у заяві ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими в розумінні ст.ст. 423,424 ЦПК України та не спростовують фактим. Покладені в основу судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

За приписами частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Порівняльний аналіз термінів "не могли бути відомі" та "не були відомі", що містяться в пункті 1 частини другої статті 423 ЦПК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про істотні для справи обставини, а тому заявнику необхідно навести доводи (у разі необхідності підтвердити їх належними доказами) на обґрунтування того, що нововиявлені обставини не були та не могли бути відомі заявнику під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина 2 статті 423 ЦПК України).

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною 2 статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Також потрібно розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

He вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Судом встановлено, що 26.02.2015 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позов Концерну Міські теплові мережі до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» солідарно суму боргу у розмірі 8 342 грн. 29 коп. заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та у рівних частках судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.03.2017 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року залишено без змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.05.2017 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 22 березня 2017 року. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 березня 2017 року у справі за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

В ухвалі ВССУ встановлено, що задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідачі ухиляються від оплати послуг з теплопостачання, які фактично ними спожиті за період, зазначений у позові. Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Отже, на даний час вказане рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2015 року не скасовано та набрало законної сили.

Даних про виконання судового рішення у тому числі і з боку заявника ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

За матеріалами справи встановлено, що наведені у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами доводи заявника щодо ненадання послуг, надання послуг неналежної якості, відсутність договору між Концерном «МТМ» та відповідачами, нарахування заборгованості, повноваження представника позивача, невідповідність позовної заяви вимогам ст. 119-121 ЦПК України (в редакції на час подання позову) були предметом дослідження суду як першої, так і апеляційної інстанції, викладені у запереченнях на заявлений позов, в апеляційні скарзі на рішення суду, і ці доводи заяви були предметом дослідження судом і першої і апеляційної інстанції і доводам заявника надано відповідної правової оцінки, про що свідчить зміст ухвалених у справі судових рішень.

Також під час судового розгляду у суді першої та апеляційної інстанції перевірялися повноваження представників позивача, а відсутність печатки на позовній заяві в сенсі ст. 423 ЦПК України не може бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Таким чином, наведені у заяві ОСОБА_1 обставини не являються нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення, з тих підстав, що частина доказів на які посилається заявник є новими доказами, які виникли після ухвалення судового рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подано заяву, а також з тих підстав, що частина доказів, зазначених заявником у заяві існувала на момент розгляду заяви і могла бути відомою сторонам під час розгляду справи судом при належному виконанні стороною своїх процесуальних обов`язків.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі.

Відповідно до положень ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судому процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Будь яких інших фактичних даних (доказів), що у встановленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення відповідач у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не навів.

Жодна з підстав, вказаних заявником в заяві, не відповідає змісту та критеріям підстав для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, встановленим частиною 2 статті 423 ЦПК України і зводиться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та ґрунтується на помилковому розумінні підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а заявник фактично намагається ініціювати питання про повторний перегляд судового рішення у спосіб, не передбачений законом.

Таким чином, враховуючи те, що заявником не надано суду достатніх доказів і не зазначено істотних обставин, які не були і не могли бути йому відомі при ухваленні рішення суду і які є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у розумінні ст.423 ЦПК України, і не доведено, що наведені у заяві обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що усе зазначене заявником не визнається істотними для справи обставинами та не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України і не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування оскаржуваної ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 14 травня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

О.В. Крилова