Дата документу 09.06.2021 Справа № 334/2996/19
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 334/2996/19 Головуючий у 1 інстанції: Турбіна Т.Ф.
Провадження № 22-ц/807/2367/21
У Х В А Л А

09 червня 2021 р. м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М.,

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення додаткової плати за скид стічних вод, що перевищують договірні об`єми, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2020 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу за змістом якої, також заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтоване тим, що через направлення судом копії рішення на невірну адресу АДРЕСА_1 , апелянт отримав копію оскаржуваного рішення лише 19 квітня 2021 року, після ознайомлення з матеріалами справи його представника.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2020 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було розглянуто цивільну справу за позовом КП «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення додаткової плати за скид стічних вод, що перевищують договірні об`єми та ухвалено відповідне рішення.

Відповідно до супровідного листа наявного в матеріалах справи № 334/2996/19/694/20 від 20.10.2020, копія оскаржуваного рішення була направлена відповідачу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.165). Слід зауважити, що вказана адреса, зазначена відповідачем ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву (а.с. 124).

Зі змісту заяви від 15.01.2021 вбачається, що 01 лютого 2021 року ОСОБА_2 , як представником апелянта ОСОБА_1 отримано копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції (а.с. 166).

Також 12 лютого 2021 року ОСОБА_2 , ознайомився з матеріалами цієї цивільної справи, що підтверджено наявною в матеріалах справи заявою (а.с. 170).

Відповідно до ч. 3,4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріали справи спростовують доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, щодо того, що оскаржуване рішення направлено ОСОБА_1 судом на неправильну адресу, а також щодо отримання ним копії судового рішення лише 19 квітня 2021 року.

Слід зазначити, що відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що серед основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи, що доводи клопотання спростовані матеріалами справи і судове рішення отримано представником відповідача 01 лютого 2021 року, а скаржник не обґрунтовує підстав пропуску строків на подання апеляційної скарги з часу отримання судового рішення до подання скарги, визначені у клопотанні підстави не можуть бути прийняті судом, як належні та достатні для визнання їх поважними та поновлення строку на апеляційне оскарження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

За змістом рішень Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року, вказано, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У зв`язку з викладеним апелянту необхідно у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали надати суду апеляційної інстанції обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення з вказівкою інших поважних підстав на поновлення строку.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З мотивів, викладених вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на підставі ст. 357 ЦПК України необхідно залишити без руху та надати строк для подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

Керуючись ст.ст. 274, 354-361, 368, 369 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2020 року в цій справі, наведені скаржником в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2020 року у цій справі залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням доказів неможливості вчинення відповідної процесуальної дії з поважних підстав.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначеної вимоги у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 4 ст. 357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова