КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5616/19
Провадження № 2/552/7/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2021 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Сороці Є.С.,

За участю адвокатів - Репало Д.О.,Нестеренко Н.М., Ткаченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поліпшення майна (квартири), -

В С Т А Н О В И В :

09.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення витрат на поліпшення майна (квартири), обґрунтовуючи свій позов тим, що 15.12.2007 року він та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 . В березні 2008 року вони переїхали жити за адресою: АДРЕСА_1 . 18.10.2017 року рішенням Київського районного суду м.Полтави шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. 05.11.2018 року рішенням Київського районного суду м.Полтави було вирішено питання щодо поділу майна подружжя. Даним рішенням власником квартири АДРЕСА_1 визначено ОСОБА_2 . Під час розгляду справи №552/4131/17 ОСОБА_1 було заявлено зустрічний позов, в якому він просив визнати квартиру та ремонт в ній спільною сумісною власністю подружжя, але судом було відмовлено, оскільки ремонтні роботи не є предметом матеріального світу, а тому не можуть бути визнані спільною сумісною власністю. Одночасно до винесення судом рішення, було призначено судову будівельно-технічну експертизу, яку виконав експерт Полтавського відділення ХНДІСЕ М.С. Бокаріуса, про що 24.05.2018 року було складено висновок №520. Згідно даного висновку вартість ремонтно-будівельних робіт у приміщеннях квартири АДРЕСА_1 складає 136 669 грн. 25 коп. Враховуючи, що він був добросовісним володільцем квартири під час користування якою, ним було здійснено ряд будівельних робіт з ремонту, реконструкції та поліпшення квартири, які не можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди, вважає, що має право на відшкодування здійснених ним витрат, які підтверджені висновком судової будівельної-технічної експертизи від 24.05.2018 року. Сума, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 на його користь, є 68 334 грн. 62 коп., оскільки висновком судової експертизи встановлено розмір витрат позивача, на який збільшилася вартість квартири після проведення позивачем поліпшень, який відповідає вартості виконаних робіт. Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію, а саме: половину суми, на яку збільшилася вартість квартири АДРЕСА_1 , після проведення невід`ємних поліпшень, яка відповідає вартості здійснених ним витрат на будівельні та ремонтні роботи, які підтверджені висновком судової будівельно-технічної експертизи від 24.05.2018 року №520 та становить 68 334 грн. 62 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Репало Д.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_2 адвокат Нестеренко Н.М. та адвокат Ткаченко А.В. позовні вимоги не визнали, в задоволенні позову просили відмовити за безпідставністю.

Суд, заслухавши представника позивача адвоката Репало Д.О., відповідача ОСОБА_2 , адвоката Нестеренко Н.М., адвоката Ткаченко А.В., допитавши свідка ОСОБА_4 , експерта Савельєва Д.Ю., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 15 грудня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави 18 жовтня 2017 року.

Не досягнувши згоди щодо розподілу майна, ОСОБА_1 звернувся в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства, побуту та бюджету, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права на частину майна.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 05.07.2018 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства, побуту та бюджету, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права на частину майна задоволено частково. Судом було здійснено поділ майна подружжя. Дане рішення суду було предметом апеляційного та касаційного перегляду, та залишено без змін.

В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Частиною 1 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1-3 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною 1 ст.60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до п.п.1-3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що він був добросовісним володільцем квартири АДРЕСА_1 , під час користування якою, ним було здійснено ряд будівельних робіт з ремонту, реконструкції та поліпшення квартири, які не можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди, а тому він має право на відшкодування здійснених ним витрат, які підтверджені висновком судової будівельно-технічної експертизи від 24.05.2018 року №520 в розмірі 68 334 грн. 62 коп.

Але з даною позицією позивача та його представника адвоката Репала Д.О. суд не може погодитись, оскільки рішенням Київського районного суду м.Полтави від 05.07.2018 року не було встановлено підстав для визнання квартири, ремонтних робіт та грошових коштів, перерахованих на рахунки ОСОБА_2 спільним майном подружжя, в задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частини квартири, ремонтних робіт та грошових коштів було відмовлено.

Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Частиною 3 статті 156 ЖК України встановлено, що члени сім`ї власника будинку зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту.

Частиною 2 статті 64 ЖК України визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Отже, проживаючи в спірній квартирі як член сім`ї власника, ОСОБА_1 зобов`язаний був у відповідності до вимог чинного законодавства України дбайливо ставитися до квартири, забезпечувати схоронність житла, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт квартири.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поліпшення майна (квартири) слід відмовити за безпідставністю.

Ч.1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвокатів, несуть сторони, крім випадків надання державної правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно п. 1 с.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат , розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_2 під час розгляду справи були понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн., дані витрати підлягають стягненню з позивача ОСОБА_1 .

На підставі вищевиклаленого та керуючись ст.ст.3-13, 141,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поліпшення майна (квартири) відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко