СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21116/20

пр. № 2/759/2242/21

19 квітня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Мурга Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в листопаді 2020 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є головним наймачем квартири та власником особових рахунків для оплати за житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ордеру № 12826 від 10.12.1988 її сім`ї у складі двох осіб на неї та сина ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в спірній квартирі, однак не проживає в ній з 2010 року без поважних причин по теперішній час.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.12.2020 року провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є головним наймачем квартири та власником особових рахунків для оплати за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 12826 від 10.12.1988 її сім`ї у складі двох осіб на неї та сина ОСОБА_3 (а.с. 7).

Згідно відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Як вбачається з акту від 18.11.2020 року посвідченого ЖЕД № 8-9, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте не проживає в спірній квартирі з 2010 року, однак позивач сплачує комунальні послуги по спірній квартирі в тому числі і за відповідача по справі (а.с. 10).

Отже, судом встановлено, що відповідач у спірній квартирі постійно не проживає, його майно там не знаходиться, спірним житлом ОСОБА_2 не цікавиться, будь які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрати по утриманню житла відповідач не несе, перешкод відповідачу у користуванні жилим приміщенням не чинилось, наміру вселитися та проживати у квартирі не виявляє.

Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 зі змінами, у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином судом встановлено, що відповідач постійно не проживає у квартирі АДРЕСА_2 без поважних причин більше шести місяців.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано.

За викладених обставин заявлені вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

З викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 258, 259, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Апеляційна карга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда