Справа № 585/2805/21
Номер провадження 2/585/1044/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О. В.

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу справу № 585/2805/21, провадження № 2/585/1044/21.

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: Роменська міська рада Сумської області

Треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа», ОСОБА_2 .

предмет позову: визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Представник позивача: Мороз Леся Олексіївна, яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ №000401 та Ордеру серії ВМ №1018089 від 24.09.2021.

Представник відповідача Роменської міської ради Сумської області: Волошина Лідія Володимирівна, яка діє на підставі довіреності від 19.05.2021.

Представник третьої особи ТОВ «Українська універсальна біржа» в особі керівника Гладкого Сергія Вікторовича.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернулась адвокат Мороз Л.О. від імені ОСОБА_1 з позовом до Роменської міської ради Сумської області, треті особи: ТОВ «Українська універсальна біржа», ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову посилається на те, що 31 жовтня 2001 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору купівлі-продажу згідно біржових торгів на Українській універсальній біржі №НР-85, який 06 листопада 2001 року був зареєстрований Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 1, реєстр № 253, про що міститься відповідний штамп на договорі купівлі-продажу житлового будинку. При підписані договору сторони повністю досягли усіх істотних умов та виконали його у повному обсязі. Вищезазначений договір на той час нотаріально не зареєстрували, тому, що згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», він не підлягав нотаріальному посвідченню. З моменту укладання договору позивачка відкрито користується та розпоряджається придбаним нерухомим майном. Крім того, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №658657 ОСОБА_1 належить право власності на земельну ділянку площею 0,1115 га для будівництва та обслуговування указаного жилого будинку, яка розташована в селі Овлаші Довгопільської сільської ради. У вказаному будинку загальна площа зменшилась на 0,7 м2 за рахунок перепланування - згідно постанови КМУ № 406 від 07.06.2017 року. На дату укладання договору купівлі-продажу житлового будинку, товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, посилаючись на ст. ст. 3, 15, 17 Закону України «Про товарні біржі». Однак, згідно повідомлення Управління адміністративних послуг РМР №3677/05-10 від 29 липня 2021 року враховуючи, що договір купівлі-продажу житлового будинку №НР-85 від 31.10.2001 року нотаріально не посвідчений, то недодержана форма угоди (ст.45,47 ЦК УРСР у редакції 1963 року), тягне за собою недійсність договору. При цьому сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в Українській універсальній біржі та БТІ, тому позивач на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 ЗУ «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на житловий будинок. Оскільки на теперішній час позивачка не має можливості розпорядитися своїм майном, тому що договір купівлі-продажу житлового будинку від 29.06.1999 нотаріально не посвідчений, вона змушена звернутись до суду зданим позовом.

05 листопада 2021 року від третьої особи: ТОВ «Українська універсальна біржа» надійшли пояснення на позов, в якому директор вказує про те, що дійсно 31.10.2001 Українська універсальна біржа зареєструвала договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . На дату укладання зазначеного договору товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори відповідно до ст.ст. 3, 15, 17 Закону України «Про товарні біржі». На момент укладення договору існувала колізія правових норм, адже ЦК УРСР вимагало обов`язкове нотаріальне посвідчення договорів, а спеціальна норма ЗУ «Про товарні біржі» вказувала на те, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Позивач нотаріально не засвідчив договір купівлі-продажу саме у зв`язку із недосконалістю правового регулювання даного питання на час укладення угоди. Проте умови договору були виконані сторонами у повному обсязі, тому між ними фактично було укладено довір купівлі-продажу.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

27 вересня 2021 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання (а.с.17).

28 вересня 2021 року подане клопотання про залучення в якості третьої особи ОСОБА_2 (а.с.27).

18 жовтня 2021 постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_2 (а.с.45).

08 листопада 2021 року судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.70).

Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 66).

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 56).

Директор ТОВ «Українська універсальна біржа» у письмових поясненнях щодо позову просить розглянути справи у відсутності представника товариства (а.с. 61).

Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задоволити і справу розглянути без його участі (а.с.77).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

31 жовтня 2001 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору купівлі-продажу згідно біржових торгів на Українській універсальній біржі №НР-85, який 06 листопада 2001 року зареєстрований Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 1, реєстр № 253, про що міститься відповідний штамп на договорі купівлі-продажу житлового будинку (а.с.7, 8).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №658657 ОСОБА_1 належить право власності на земельну ділянку площею 0,1115 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована в селі Овлаші Довгопільської сільської ради, виданого Довгополівською сільською радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 29 липня 2002 року за №443 (а.с.9).

Згідно довідки-характеристики ФОП ОСОБА_3 № 267 від 17 вересня 2021 року у вказаному будинку загальна площа зменшилась на 0,7 м2 за рахунок перепланування - згідно постанови КМУ № 406 від 07.06.2017 року (а.с.10).

17 листопада 2021 року позивачем на будинок АДРЕСА_1 виготовлено технічний паспорт, що містить схему розташування будівель і споруд, план будинку садибного типу, експлікацію приміщень будинку садибного типу та його характеристику разом з господарськими будівлями і спорудами (а.с.11-13).

Зі звіту про оцінку майна - будинку по АДРЕСА_1 вбачається, що вартість указаного будинку станом на 23.09.2021 становить107200 грн. (а.с.39).

Позивачка не має можливості розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку від 29.06.1999 нотаріально не посвідчений, а тому звернулась до суду з даним позовом.

З указаного вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з приводу визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, які регулюються нормами ЦК України, ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 41 Конституції України передбачено право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Мотиви суду.

Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, вважає, що існують підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2001 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору купівлі-продажу згідно біржових торгів на Українській універсальній біржі №НР-85, який 06 листопада 2001 року зареєстрований Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 1, реєстр № 253, про що міститься відповідний штамп на договорі купівлі-продажу житлового будинку (а.с.7, 8).

У п. 6.5 даного Договору зазначено, що на підставі ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» договір не підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 15 Закону України « Про товарну біржу » № 1954-12 від 10.12.1991 (в редакції чинній на той час) передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.

При укладанні договору купівлі-продажу від 31.10.20019 сторони керувались ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», а тому вважали, що договір купівлі-продажу будинку укладено згідно вимог чинного на той час законодавства.

Але цей Закон вступив у протиріччя з діючою на час укладення договору купівлі-продажу нормою цивільного законодавства - ч. 1 ст. 227 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року), яка вимагала нотаріальної форми посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку (стаття 47 ЦК України в редакції 1963 року).

Як свідчать матеріали справи, указаний договір купівлі-продажу житлового будинку був підписаний сторонами правочину - продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 і зареєстрований на Українській універсальній біржі. Сторони договору при його укладенні на біржі досягли згоди по усім суттєвим умовам.

При цьому продавець будинку засвідчив своїм підписом, що відчужувана ним нерухомість на момент укладення угоди не продана, не подарована, не заставлена, в спорі та під забороною не перебуває (п. 6.1 Договору).

Відповідно до п. 2.5 цього Договору правовстановлюючим документом на житловий будинок у продавця було Свідоцтво про право на спадщину, видане Роменською районною держадміністрацією 22.09.1999 та зареєстрованого в Роменському МБТІ 22.09.1999 за р. .№ 253.

Отже, вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

При цьому, в укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю обумовили усі істотні умови у тексті біржового договору, всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна ними виконані у повному обсязі. Також факт купівлі-продажу будинку і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, треті особи також висловили позицію щодо правомірності позовних вимог.

Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями укладений сторонами і посвідчений на Українській універсальній біржі за № НГ-42 відповідав волі сторін, умови договору ними виконані в повному обсязі, договір пройшов відповідну державну реєстрацію, суд вважає, що є підстави для визнання його дійсним.

Отже, позивачка на законних підставах набула право власності на придбане майно, але не має можливості розпоряджатися ним на власний розсуд з причин, що не залежать від неї, в зв`язку з чим суд вважає, що її право власності підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, а тому позов про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки вимоги про їх відшкодування ОСОБА_1 не заявляє.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача - Мороз Леся Олексіївна , до Роменської міської ради Сумської області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа», ОСОБА_2 , про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , укладений 31 жовтня 2001 року на Українській універсальній біржі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та в подальшому зареєстрований 06 листопада 2001 року Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 1, реєстр № 253.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок цегляний літ. А-2 з прибудовою цегляною літ. а-2, житловою площею 82,9 кв.м, загальною площею 181,7 кв.м, літню кухню цегляну літ. Б, сарай цегляний літ. Б1, сарай цегляний літ. В, літній душ цегляний літ. Г, вбиральня цегляну літ. У, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Роменська міська рада , місцезнаходження: бул. Шевченка, 2 м. Ромни сумська область, 42000.

Третя особа: ТОВ «Українська універсальна біржа», місцезнаходження: вул.. Шевченка, 52 м. Полтава, 36007.

Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова