Справа №751/3468/21
Провадження №2/751/1042/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 р. місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Павлов В.Г., оглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування майнової шкоди (збитку) завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новозаводського районного суду м. Чернігова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування майнової шкоди (збитку) завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В чинній редакції ЦПК законодавець відбиває співвідношення функцій сторін та суду під час доказової діяльності. Зокрема, поряд із класичними постулатами про те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК), обов`язок доказування покладається на сторін (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК) і збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов`язком суду (ч.2 ст.12 ЦПК), суд наділений можливістю у виключних випадках збирати докази за власною ініціативою (ч.7 ст.81 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст.12 ЦПК). Натомість роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК (п.п.1,3,4 ч.5 ст.12 ЦПК).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п.2. ч.1 ст.43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст.44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства.

Згідно п.2 та 4 ч.2 ст.43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Неподання позивачем доказів або неможливість їх отримання, а також неподання клопотання про їх витребування дає можливість витребування судом доказів в порядку ст.ст.44,43, ч.7 ст.81, ч.ч.5,6 ст.84 ЦПК України.

Приписами ч.7 ст.81 ЦПК України передбачено, що суд може збирати докази, які стосуються предмету спору у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи предмет доказування в справі та позицію представника відповідача, суд, з метою перевірки доводів останнього з приводу заявлених позовних вимог, вважає за необхідне витребувати в Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області кримінальне провадження за №0005785 від 09.11.2020 року.

Керуючись ст.81 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Витребувати в Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області матеріали кримінального провадження за №0005785 від 09.11.2020 року, зобов`язавши надати їх до суду в строк до 20.06.2021 року.

Всі документи на виконання ухвали суду надсилати з посиланням на номер справи №751/3468/21.

Особи, які не мають можливості подати докази, які витребовує суд, або не мають можливості подати такі докази у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин невиконання ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г. Павлов