Провадження № 2/522/6684/21
Справа № 522/8353/21
УХВАЛА

про залишення без руху

17 травня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.05.2021 року звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Матеріали справи містять клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору за вимогу про поділ майна подружжя до ухвалення рішення по справі. Позивач вказала, що сплатила судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу та за заяву про забезпечення позову, суму судового збору, що необхідно сплатити за вимогу про поділ майна подружжя становить 6 810 грн. ОСОБА_1 є членом багатодітної родини, є мамою 4-х дітей, яких виховує на даний час самостійно.

Відповідно до ч 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд дослідивши, матеріали заяви про відстрочення сплати судового збору та додані до неї додатки приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви виходячи з наступного.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, суд приходить до висновку про виключність обставин для відстрочення позивачам сплати судового збору.

Заява про відстрочення сплати судового збору мотивована тим, що позивачка є членом багатодітної сім`ї та на її самостійно утриманні знаходиться діти.

Втім, як вбачається з матеріалів справи, старша донька сторін є повнолітньою. Доказів перебування дітей /на утриманні лише матері не представлено. Крім того, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за умови, що позивачем є член багатодітної сім`ї та враховуючи майновий стан позивача.

Жодних відомостей про майновий стан позивача суду не представлено, враховуючи ціну та предмет позову, за відсутності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, суд не може дійти висновку про наявність підстав для відстрочення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволення вимог про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10510 грн.).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» та станом на 1 січня 2020 року становить 2102 гривня.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено вимогу немайнового характеру за яку сплачено судовий збір, вимоги про стягнення аліментів, позивачі за якими звільненні від сплати судового збору та вимогу майнового характеру, ціну позову де становить 4 200 000 грн., тому и сплаті судовий збір підлягає у максимальному розмірі 6 810 грн.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року визначено, що до заяви про розірвання шлюбу додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 185 ЦПК України.

Між тим, до позову ОСОБА_1 або її представником ОСОБА_3 не було долучено оригінал свідоцтва про шлюб.

Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до ст. 177 ЦПК України.

Статтею 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд вбачає, що позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме: сплатити судовий збір у розмірі 6 810 грн. та подати до суду оригінал свідоцтва про шлюб.

Заяву про усунення недоліків разом з долученими документами необхідно надати до Приморського районного суду м. Одеси через канцелярію суду.

До позову додано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить накласти арешт на шість нежитлових приміщень, одну квартиру та п`ять транспортних засобів.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві про забезпечення позову відзначено, що відсутні підстави для застосування судом обов`язкових заходів зустрічного забезпечення, адже позивач має зареєстроване місце проживання на території України та майно, що знаходиться на території України.

Відзначення позивача або його представника про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення не є пропозицією зустрічного забезпечення. Крім того, вказуючи, що позивачка має майно на території України, в іншій заяві доданій до позову ОСОБА_1 просить відстрочити їй сплату судового збору. Такі твердження суперечать один одному.

Тому, суд дійшов висновку, що зявник не виконав вимоги цивільно-процесуального законодавства, зокрема, заявником не внесено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, відповідно до вимог статті 154 ЦПК України.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним заяву про забезпечення позову повернути заявнику, оскільки її подано з порушенням ст.151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя залишити без руху.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання в частині повернення заяви про забезпечення позову.

В частині залишення позовної заяви без руху ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Бондар