Справа № 463/6420/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/3222/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

секретаря: Скакун І.А.

за участю: ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, виселення,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів, який в подальшому уточнив, та просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVH9GA00000034 від 18.01.2006 звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом її продажу. Також просив виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають з даної квартири.

Позовні вимоги мотивував тим, що 18.01.2006 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № LVH9GA00000034, згідно з умовами якого останній отримав кредит в розмірі 10 000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.01.2010. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, 18.01.2006 між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № LVH9GA00000034, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно - квартиру кв. АДРЕСА_1 . Відповідачі свої зобов`язання перед банком не виконали, тому ПАТ КБ «Приватбанк» просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та виселити ОСОБА_4 .

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVH9GA00000034 від 18.01.2006 в розмірі 14 965,81 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 228 378,26 грн, укладеним між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 18.01.2006 - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом її продажу в порядку визначеним законом.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 2 405,58 грн судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції прийнято позовну заяву до померлої на час прийняття позовної заяви 12.12.2014. відповідача ОСОБА_5 , спадкоємцем якої є ОСОБА_1 . Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яких викликають, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

У судове засідання, призначене на 16.11.2021, будучи повідомленим належним чином про розгляд справи, відповідно до ст. ст. 128, 131 ЦПК України, представник позивача не з`явився, 16.11.2021, у день призначений для розгляду справи, подав клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції та відкладення розгляду справи.

Згідно із положеннями частин 1 та 2 ст. 212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

За змістом ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнає неповажними причини неявки у дане судове засідання представника позивача, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому колегія вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності представника позивача.

ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16.11.2021 залучено до участі у справі ОСОБА_1 як правонастуника ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та матеріали спадкових справ, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлено наступне.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору є звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVH9GA00000034 від 18.01.2006 в розмірі 14 965,81 доларів США.

Зазначена квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 14.02.1995, та була передана ними в іпотеку за договором іпотеки від 18.01.2006, який укладено між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.19-21).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 70), що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис від 13 лютого 2014 року (матеріали спадкової справи №42/2014, яка заведена у Винниківській державній нотаріальній конторі).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі правка та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК України).

Згідно з ч.1, ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Як убачається з матеріалів спадкової справи № 42/2014, ОСОБА_1 28.03.2014 (у межах визначеного законом строку для прийняття спадщини) подала до Виниківської державної нотаріальної контори Львівської області заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_4 (чоловік померлої) та ОСОБА_6 (дочка померлої) відмовились від прийняття спадщини на Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 (дочка померлої).

Таким чином, Ѕ частина квартири АДРЕСА_2 , на яку звернуто стягнення оскаржуваним рішення суду, на час вирішення спору належала ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, необхідною умовою для набуття особою, яка не брала участі у справі, права апеляційного оскарження судового рішення є вирішення цим судовим актом питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків цієї особи.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, особа, не залучена до участі у справі, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо з судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її(1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є апелянт, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Таку правову позицію щодо застосування правил частини 1 статті 352 ЦПК містить постанова Верховного Суду від 29 жовтня 2020 у справі №200/6831/18.

За встановлених обставин, посилання ОСОБА_1 на те, що оскаржуваним рішення вирішено питання про її права та обов`язки є обґрунтованими, оскільки оскаржуваним рішенням звернуто стягнення на квартиру, Ѕ частка якої належала ОСОБА_1 , яка не була залучена до розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, виселення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:23.11.2021.

Головуючий

Судді