РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

09 червня 2021 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.,

при секретарі Баранюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

У позовній заяві покликається на ту обставину, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 9 від 05.10.2016 року ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду головного старшини 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 та звільнено у запас за п.п.а ( у зв`язку із закінченням контракту) ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2017 року.

Згідно Аудиторського звіту стало відомо про помилку виконаних розрахунків при виплаті грошової допомоги при звільненні прапорщику ОСОБА_1 на суму 26934,98 грн. Так, відповідачу при виключенні зі списків особового складу частини згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 21.09.2017 року № 203 було нараховано та виплачено грошову допомогу при звільненні (вихідну допомогу) за 11 повних календарних років служби в армії в сумі 27898,75 гривень згідно роздавальної відомості № 1238. Проте перевіркою правильності розрахунку грошової допомоги аудитом було встановлено, що ОСОБА_1 востаннє був призваний на військову службу 01.04.2015 року, а до цього вже проходив військову службу за контрактом і був звільнений з військової служби 24.02.1995 року. Таким чином, ОСОБА_1 , прослужив з дня останнього призову на військову службу до дня повторного звільнення з неї 2 повних календарних роки (з квітня 2015 ро вересень 2017 року).

Відповідно до «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої Наказом Міністра оборони Українй від: 11,06.2008 №260, яка діяла на той момент, у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за періоді календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, установленої Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". В зв`язку з цим зараховувати попередню вислугу років до першого звільнення з військової служби для виплати грошової допомоги при повторному звільненні не має підстав.

Отже, ОСОБА_1 набував право на отримання грошової допомоги при звільненні з військової служби за 2 повних календарних роки служби в розмірі 50% грошового забезпечення за кожний рік, що складає 5072,5 грн. (2 роки*5072,5*50%).

Таким чином, переплата грошової допомоги при звільненні прапорщика ОСОБА_1 з боку військової частини НОМЕР_1 склала 22826.25 грн. (27 898,75 - 5072,50). З урахуванням зайво виплаченої компенсації ПДФО (18%) в сумі 4108,73 грн. переплата склала 26 934,98 грн.

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування за фактом переплати вихідної допомоги прапорщику ОСОБА_1 » від 15.05.2019 №57 встановлено, що відповідач згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №31 від 24.02.1995 отримав одноразову вихідну допомогу за попереднім місцем служби. Також встановлено рахункову помилку в зарахуванні коштів на рахунок Відповідача. Причиною даної помилки була відсутність в особовій справі ОСОБА_1 підтверджуючих документів відносно виплати грошової допомоги за попереднім місцем служби. Факт відсутності документів в особовій справі підтверджується матеріалами службового розслідування, що затверджено наказом командира ВЧ «Про результати службового розслідування за фактом переплати вихідної допомоги прапорщику ОСОБА_1 » від 15.05.2019 №57.

Відповідачу було відомо про факт помилкового перерахування йому коштів за вихідну допомогу в сумі 22826 (двадцять дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 25 коп., проте ОСОБА_1 , діючи у власних інтересах та на шкоду інтересам держави в особі ВЧ НОМЕР_1 , не повідомив позивача про те, що він отримував вихідну допомогу при звільненні з військової служби у військовій частині НОМЕР_2 в лютому 1995 року.

Недобросовісність (приховування інформації про виплату вихідної допомоги за попереднім місцем служби) з боку відповідача призвела до рахункової помилки (неправильності виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата одноразової вихідної грошової допомоги) з боку позивача.

Перерахунок відповідної суми коштів їх та отримання Відповідачем підтверджується Роздавальною відомістю №1238 та Відомістю розподілу виплат щодо військової частини НОМЕР_3 від 28.09.2017 з ПриватБанку.

За результатом службового розслідування було рекомендовано направити комплект відповідних документів до військової частини НОМЕР_4 , де на момент проведення розслідування проходив службу прапорщик ОСОБА_1 , з метою стягнення з нього переплачених грошових коштів та у разі відмови військової частини НОМЕР_4 щодо стягнення таких коштів з Відповідача, звернутися для вирішення даного питання до суду.

Згідно супровідного листа за вих. №13?3' від 07.12.2020 від військової частини НОМЕР_5 до військової частини НОМЕР_1 були повернуті без виконання матеріали, які направлялися до в/ч НОМЕР_4 з метою стягнення переплачених коштів з грошового забезпечення відповідача. ( ОСОБА_1 , після звільнення зі служби з ВЧ НОМЕР_1 знову був прийнятий на військову службу за контрактом до ВЧ НОМЕР_4 , однак на момент повернення матеріалів без виконання з ВЧ НОМЕР_4 , Відповідач вже був звільнений з військової служби - дана інформація була отримана усно з ВЧ НОМЕР_4 ). Акт приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі завданих збитків представником військової частини НОМЕР_4 підписаний так і не був. У зв`язку з цим військова частини НОМЕР_1 змушена звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

У добровільному порядку Відповідач не відшкодував кошти, отримані без достатньої правової підстави, чим наніс збиток державі в особі військової частини НОМЕР_1 у розмірі 22826.25 (двадцять дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 25 коп.

Таким чином, відповідно до копії з книги грошових стягнень та нарахувань ВЧ НОМЕР_1 по номенклатурі 2019р. №223 за відповідачем рахується дебіторська заборгованість в сумі 22826.25 (двадцять дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 25 коп., яка станом на день звернення із позовом ВЧ НОМЕР_1 до суду ОСОБА_2 не погашена.

Просять стягнути з відповідача завдану шкоду державі в розмірі 22826.25 (двадцять дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 25 коп. та сплачений судовий збір.

Ухвалою від 19.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене судове засідання на 19 травня 2021 року, у яке відповідач не з`явився.

Представник позивача - військової частини НОМЕР_1 Богдан Ю.В. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримує та просить його задовольнити. Не заперечує проти заочоного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином двічі повідомлений про час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні не з`явився, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не направив, відзиву на позов не подав, а тому, суд розглядає справу у його відсутності та ухвалює заочне рішення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №9 (по стройовій частині) від 05.10.2016 р. Прапорщика військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 09 вересня 2016 року № 210-РС (по особовому складу) на посаду головного старшини зенітного ракетного дивізіону, який прибув із 1129 зенітного ракетного полку ОК «ПІВНІЧ», з 05 жовтня 2016 року зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 203 від 21.09.2017р. підтверджується, що ОСОБА_2 , звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 02 вересня 2017 року № 108-РС у запас за п.п. а (у зв`язку із закінченням контракту) частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Білоцерківського ОМВК Київської області.

Цим самим наказом постановлено виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 за 11 календарних років.

Відповідно до Аудиторського звіту від 02 листопада 2018 р. №234/5/57 за ОСОБА_2 рахується заборгованість перед військовою частиною на загальну суму 26934,98 грн. Перевіркою правильності розрахунку грошової допомоги аудитом було встановлено, що ОСОБА_2 востаннє був призваний на військову службу 01.04.2015, а до цього вже проходив військову службу за контрактом і був звільнений з військової служби 24.02.1995. Таким чином, ОСОБА_2 прослужив з дня останнього призову на військову службу до дня повторного звільнення з неї 2 повних календарних роки (з квітня 2015 по вересень 2017).

Відповідно до «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої Наказом Міністра оборони України від: 11,06.2008 №260, яка діяла на той момент, у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за періоді календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, установленої Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". В зв`язку з цим зараховувати попередню вислугу років до першого звільнення з військової служби для виплати грошової допомоги при повторному звільненні немає підстав.

Отже, ОСОБА_2 набував право на отримання грошової допомоги при звільненні з військової служби за 2 повних календарних роки служби в розмірі 50% грошового забезпечення за кожний рік, що складає 5072,5 грн. (2 роки*5072,5*50%).

Таким чином, переплата грошової допомоги при звільненні прапорщика ОСОБА_1 з боку військової частини НОМЕР_1 склала 22826.25 грн. (27 898,75 - 5072,50). З урахуванням зайво виплаченої компенсації ПДФО (18%) в сумі 4108,73 грн. переплата склала 26 934,98 грн.

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування за фактом переплати вихідної допомоги прапорщику ОСОБА_2 » від 15.05.2019 №57 встановлено, що відповідач згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №31 від 24.02.1995 отримав одноразову вихідну допомогу за попереднім місцем служби. Також встановлено рахункову помилку в зарахуванні коштів на рахунок Відповідача. Причиною даної помилки була відсутність в особовій справі ОСОБА_1 підтверджуючих документів відносно виплати грошової допомоги за попереднім місцем служби. Факт відсутності документів в особовій справі підтверджується матеріалами службового розслідування, що затверджено наказом командира ВЧ «Про результати службового розслідування за фактом переплати вихідної допомоги прапорщику ОСОБА_2 » від 15.05.2019 №57.

Перерахунок відповідної суми коштів їх та отримання відповідачем підтверджується Роздавальною відомістю №1238 та Відомістю розподілу виплат щодо військової частини НОМЕР_3 від 28.09.2017 з ПриватБанку.

Таким чином, відповідач не відшкодував кошти, отримані без достатньої правової підстави, чим наніс збиток державі в особі військової частини НОМЕР_1 у розмірі 22826,25 (двадцять дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 25 коп.

Відповідно до п 38.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260, у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, установленої Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до абзацу 6 п.10 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 02.07.2014 у справі 6-91пс14. від 22.01.2014 у справі 6-151пс13 та Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі № 487/3380/16-а та від 03 березня 2020 року у справі №804/979/17.

Наведене свідчить про наявність в діях відповідача недобросовісності яка виразилась в приховуванні інформації про виплату йому вихідної допомоги за попереднім місцем служби, що призвело до рахункової помилки з боку позивача в сумі 22826.25 (двадцять дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 25 коп.

Оскільки колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 згідно з вимог вищевказаних нормативно-правових актів повинен відшкодувати державі - в особі військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті кошти у сумі 22826,25 грн., яка жодними належними та допустими доказами не спростована відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265,280,281,282 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_6 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_8 , р/р НОМЕР_9 , Державна казначейська служба України м.Київ) завдану шкоду державі в розмірі 22826,25 (двадцять дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_6 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_8 , UA 0040103; Державна казначейська служба України м. Київ.) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко