ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/968/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2021 року у складі судді Рядчої Т.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживача житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживача житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1 , у яку відповідач має надавати належної якості послуги з центрального теплопостачання (ЦТП).

Посилаючись на те, що відповідач не виконує свого обов`язку щодо надання належної якості послуг з теплопостачання, у зв`язку із чим температурний режим у її помешканні не відповідає санітарно-гігієнічним нормам, нею припинена оплата послуг, АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» повідомлено про відмову від отримання послуг та подана заява про відключення її помешкання від централізованого опалення.

Зважаючи на те, що відповідач залишає без уваги всі її звернення, проводить нарахування за послуги теплопостачання, до того ж ініціював судовий спір щодо стягнення з неї заборгованості з теплопостачання, просила суд:

- зобов`язати АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» відключити її помешкання від теплових мереж;

- зобов`язати АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» виключити з її особового рахунку інформацію про наявність боргу за послуги з теплопостачання, які вона не замовляла і не отримувала;

- зобов`язати АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» забрати позовну заяву про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, в зв`язку з відсутністю договору та не постачанням теплової енергії;

- стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав споживача 80000 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживача житлово-комунальних послуг відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду у іншому складі суду.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що питання відключення від мережі ЦТП не відноситься до компетенції відповідача, а оскільки позивачкою не доведено, що діями відповідача порушені її права, тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди теж не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно довідки КП «Дніпровський» виконавчого комітету Херсонської міської ради Альошина А.Л. є співвласницею квартири АДРЕСА_1 .

АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» надає послуги з централізованого теплопостачання в квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Херсонського апеляційного суду від 12.09.2019 року, якою залишено без змін рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12.03.2019 року, з ОСОБА_1 на користь АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" стягнуто заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2012 року по 01.11.2015 рік в сумі 13118 грн.

Згідно частини першої, третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Згідно пункту зазначених 24 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил).

Пунктом 26 наведених Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Крім того, Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.09.2019 року № 169 визначено процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 1 розділу 2 цього порядку передбачено, що рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.

Розділом 3 цього нормативного документу передбачено поетапний Порядок відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від ЦО та ГВП.

Отже, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів наявності у позивача рішення органу місцевого самоврядування про відключення її помешкання від централізованого теплопостачання та дотримання інших вимог, визначених Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.09.2019 року № 169, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги у цій частині заявлені до відповідача безпідставно, оскільки не входять до компетенції АТ «Херсонська теплоелектроцентраль».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року встановлено, що позивач користувалася послугами відповідача, тому незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язана оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги вона не позбавлена можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги преюдиційність рішення суду, що набрало законної сили, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виключити відомості про заборгованість з особового рахунку ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги ч.1 ст.55 Конституції України, яка гарантує кожному захист прав і свобод у судовому порядку та визначає, що відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність визначених законом підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача забрати позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту теплову енергію.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи судом першої інстанції не встановлено порушення законних прав та інтересів позивача відповідачем, вимога про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення прав позивача, як споживача житлово-комунальних послуг не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про наявність визначених законом підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом 30 днів з часу складання повного тексту рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська