Справа № 562/3053/21
У Х В А Л А

12.11.2021 року м.Здолбунів

Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Ємельянової Л.В., розглянувши в м.Здолбунові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинне будівництво та визнання частини домоволодіння окремим об`єктом нерухомості,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на самочинне будівництво, а саме: на передпокій 2-1, площею 22,1 м2 у квартирі АДРЕСА_1 . Також позивач просить виділити йому в натурі як самостійний об`єкт нерухомого майна належну йому 49/100 частини квартири АДРЕСА_1 та припинити право спільної часткової власності сторін на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивачем не сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви та заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище, оскільки розмір судового збору перевищує розмір 5 відсотків від його річного доходу. Також позивач просить судові витрати покласти на нього.

Заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 , що стверджується Інформаційною довідкою № 276484594 від 24 вересня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Частиною 1 ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 6 ч.3 ст.175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Однак, позивач вказаних вимог при подачі позову не врахував і не зазначив доказів про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Варто звернути увагу на те, що передумовою звернення до суду з позовом про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва є розгляд цього питання компетентними органами.

Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили, що позивач звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю для набуття права власності та введення об`єкту до експлуатації у встановленому законом порядку.

Разом з тим, позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору та одночасно просить судові витрати покласти на нього. Такі вимоги позивача є суперечливими.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В обгрунтування скрутного матеріального становища позивачем додано до позовної заяви довідку про доходи № 331653, видану Головним управлінням ПФУ в Рівненській області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, яка за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 21102 (Двадцять одна тисяча сто дві) грн. 93 коп.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «JedamskiandJedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Відомостей про не отримання ОСОБА_1 інших доходів, відсутності у власності рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів тощо матеріали справи не містять.

Допущені недоліки позбавляють суд можливості провести підготовку справи до розгляду, призначити її та вирішити у відповідності до Закону. Підстав для звільнення від доказування судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинне будівництво та визнання частини домоволодіння окремим об`єктом нерухомості залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиправлення недоліків у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я