Справа № 182/3598/19
Провадження № 6/0182/250/2021
У Х В А Л А

Іменем України

30.11.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Багрової А.Г. , за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М., представників заявника ОСОБА_1 , адвоката Крихти А.А., позивача ОСОБА_2 розглянувши заяву Державної установи „Покровський виправний центр (№79) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Державна установа „Покровський виправний центр (№79) звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданий Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 15.11.2021 року таким, що не підлягає виконанню по справі N 182/3598/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до Державної установи „Покровський виправний центр (№79) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні представники заяву підтримали та просили задовольнити.

ОСОБА_2 проти заяви заперечував, оскільки на даний час рішення суду в повному обсязі не виконано, доводи відповідача щодо незгоди з Постановою Дніпровського апеляційного суду в частині розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу не передбачені як підстава для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви представники заявника зазначили, що виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із тим, що Дніпровським апеляційним судом в постанові від 28.09.2021 року розраховано середній заробіток за час вимушеного прогулу без урахування того, що на виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 03.02.2020 року ОСОБА_3 було поновлено на роботі, а 12.05.2020 року трудові відносини з ОСОБА_2 були припинені за згодою сторін. Однак Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.09.2021 року середній заробіток за час вимушеного прогулу розраховано по день прийняття рішення. Вказує на те, що фактично зазначена у виконавчому листі сума вирахувана за період після звільнення позивача за згодою сторін, тобто за період, коли позивач вже не був працівником установи і обов`язок установи по виплаті позивачу заробітної плати був відсутній (припинений з моменту звільнення).

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява Державної установи „Покровський виправний центр (№79) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

28.09.2021 року Постановою Дніпровського апеляційного суду по справі №182/3598/18 з Державної установи „Покровський виправний центр (№79) на користь ОСОБА_2 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.04.2017 року по 28.09.2021 року в сумі 173131 грн. 68 коп., з відрахуванням податків та інших обов`язкоих платежів. Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 15.11.2021 року на виконання зазначеної постанови видано виконавчий лист.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання та інше.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, з викладених заявником обставин та наданих документів, суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки рішення набрало законної сили, інших процесуальних та матеріально правових підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню судом не встановлено, а доводи заявника про відсутність обов`язку боржника у зв`язку з його припиненням належними, допустимими доказами не підтверджено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено наявність обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню визначених ст. 432 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4,12,13,76,258-260, 432 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Державної установи „Покровський виправний центр (№79) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду ( м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції шляхом подання в 15-ти денний строк з дня її складення апеляційної скарги.

Ухвала проголошена 30.11.2021 року.

Суддя: А. Г. Багрова