Справа № 727/424/21
Провадження № 2/727/638/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді - Семенко О.В.

при секретарі судових засідань - Семенишин І.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позові посилається на те, що 03 жовтня 2004 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу у них народилися діти: донька ОСОБА_3 , 2005 року народження та донька ОСОБА_7 , 2011 року народження. Спору про місце проживання дітей та про поділ майна подружжя на даний момент немає.

Вказує, що через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя з відповідачем не склалось, кожний з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим шлюбні стосунки припинено з початку 2020 року. Шлюб існує формально, збереження шлюбу неможливе, на примирення не погоджується, оскільки втрачено почуття поваги та любові один до одного.

Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито спрощене провадження у даній справі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, спрямувала на адресу суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить задовольнити. А також, просила повернути 50 % сплаченого судового збору.

Відповідач в судове засідання не з`явився, спрямував до суду заяву про визнання позову, де просив розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю, не бажає отримати час на примирення та просив вирішити питання про повернення Позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду з державного бюджету.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наведених нижче підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони 03 жовтня 2004 року уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис №1536, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Від шлюбу у сторін народилися діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 (а.с.6, 7).

Причиною розпаду сім`ї стало не підтримання подружжям шлюбних відносин та не ведення спільного господарства.

Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України).

Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу.

Відповідно до роз`яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що сім`я сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам позивача, тому суд вважає, що надавати строк для примирення не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Відповідно до ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Таким чином, необхідно повернути позивачу з Державного бюджету України - 50 відсотків судового збору (454 грн.) сплаченого при поданні позову, а 454 гривні, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 81, 142, 200, 247, 258-259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 03 жовтня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис №1536.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при поданні позову до суду, а саме в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Повернути позивачуОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , з Державного бюджету України - 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при поданні позову до суду, а саме в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: О.В.Семенко