ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2021 року м. Миколаїв

справа № 478/1603/20

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Тищук Н. О.,

суддів Лівінського І. В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Пасечнюка І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області, постановлену 14 квітня 2021 року суддею Іщенко Х.В., в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом

фермерського господарства «Марія-Послушняк» до

ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , Казанківська селищна рада,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача державний реєстратор Новобузької міської ради Альбертіна Олена Вадимівна, ОСОБА_1

про захист земельних прав,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ФГ «Марія-Послушняк», діючи через свого представника - адвоката Ремешевського Є.А., звернулося з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого 01 квітня 1994 року Казанківською селищною радою народних депутатів на ім`я ОСОБА_2 та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису від 29 квітня 2020 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на цю земельну ділянку.

Позивач зазначав, що з 1996 року спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні ФГ «Марія-Послушняк» в межах земельної ділянки площею 27,4 га, отриманих головою фермерського господарства ОСОБА_3 на підставі державного акту І-МК № 007801. Звернувшись у травні 2020 року до селищної ради з заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації на цю земельну ділянку, ОСОБА_3 дізналась, що 29 квітня 2020 року державним реєстратором Новобузької міської ради Альбертін О.В. зареєстровано право власності на 21 га належної їй земельної ділянки, за ОСОБА_2 , на підставі архівної копії нібито втраченого ОСОБА_2 державного акту.

Посилаючись на те, що право власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку припинено рішенням Казанківської районної ради від 19 травня 1995 року у зв`язку з його добровільною відмовою від неї, ФГ «Марія-Послушняк» тривалий час користується земельною ділянкою, сплачує податки, та право власності ФГ на цю ділянку не припинено, позивач просив про захист своїх земельних прав.

До участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача, залучено ОСОБА_3 та Казанківську селищну раду, на стороні відповідача державного реєстратора Новобузької міської ради Альбертін О.В.

Ухвалою Казанкіського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2021 року задоволено заяву ФГ «Марія-Послушняк» про забезпечення позову, до набрання остаточним рішенням суду законної сили ОСОБА_1 заборонено вчиняти будь-які дії з використання та розпорядження, у тому числі передачу в суборенду спірної земельної ділянки площею 21 га, розташованої в межах території Казанківської селищної ради Миколаївської області, з кадастровим номером :27:000:0133 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236).

З апеляційною скаргою на ухвалу звернувся ОСОБА_1 , який зазначав, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права оскільки висновки суду про можливість передачі ОСОБА_1 у суборенду земельної ділянки, отриманої в оренду від ОСОБА_2 , є припущенням; на відсутність у ФГ «Марія-Послушняк» права користування спірною земельною ділянкою у зв`язку з відсутністю державної реєстрації такого права. Також посилався на те, що ОСОБА_1 , як фактичний користувач земельної ділянки, не був залучений до участі у справі, а судом порушено його право подальшого обробітку засіяної земельної ділянки.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2021 року ОСОБА_1 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог не стороні відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу подала представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Порошина Н.В., у якому вважала за необхідне ухвалу про забезпечення позову скасувати та відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що суд вирішив питання щодо прав та обов`язків ОСОБА_1 , не залучивши його до участі у справі. Також зазначала, що ФГ «Марія-Послушняк» є неналежним позивачем, оскільки користується спірною земельної ділянкою без достатньої правової підстави.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2021 року голова ФГ «Марія-Послушняк» - Послушняк О.І. звернулася до суду з заявою про забезпечення позову. Просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження, у тому числі передачу в піднайм (суборенду) спірної земельної ділянки, площею 21,0 га, кадастровий номер №:27:000:0133, що розташована на території Казанківської селищної ради Миколаївської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236 (виділені матеріали, провадження № 2-з/478/9/2021).

Заява обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_2 здійснив реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні належного позивачці фермерського господарства. Достеменно знаючи про те, що в суді розглядається спір про його право на цю земельну ділянку, та приймаючи участь у судових засіданнях через свого представника ОСОБА_4 , ОСОБА_2 17.12.2020 року передав у довготривалу оренду ОСОБА_1 спірну земельну ділянку, з правом передачі у піднайм (суборенду). Вважав, що ОСОБА_1 може вчиняти дії щодо користування земельною ділянкою (посів, збирання сільськогосподарських рослин тощо) та щодо передачі в піднайм (суборенду) третім особам.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2021 року задоволено заяву ФГ «Марія-Послушняк» про забезпечення позову, до набрання остаточним рішенням суду законної сили ОСОБА_1 заборонено вчиняти будь-які дії з використання та розпорядження, у тому числі передачу в суборенду спірної земельної ділянки площею 21 га, розташованої в межах території Казанківської селищної ради Миколаївської області, з кадастровим номером :27:000:0133.

При ухваленні зазначеної ухвали суд першої інстанції не звернув увагу на те, що питання щодо прав та обов`язків ОСОБА_1 вирішується без залучення його до учасників справи.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Отже, оскільки ОСОБА_1 не брав участі у справі, а суд першої інстанції своєю ухвалою обмежив його права на вчинення певних дій щодо спірної земельної ділянки, і результат розгляду справи може вплинути на його права та обов`язки, то ці обставини є підставою для скасування ухвали, як такої, що ухвалена з порушенням норм процесуального права.

Що стосується зави про забезпечення позову, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини 3 статті 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями частини 1 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, в тому числі, і накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії;

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його застосування.

Ухвалою Казанкіського районного суду Миколаївської області від 06 січня 2020 року заборонено ОСОБА_2 користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою площею 21 га, розташованої в межах території Казанківської селищної ради Миколаївської області, з кадастровим номером :27:000:0133.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі, серія та номер: 17/2, виданого 17.12.2020р., передав спірну земельну ділянку в оренду ОСОБА_1 строком на 49 років.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, представник позивача обґрунтовував можливістю користування та розпорядження ОСОБА_1 зазначеною земельною ділянкою площею 21,0 га, яка знаходиться в межах земельною ділянки, яка ще з 1996 року перебуває у постійному користуванні ФГ «Марія-Послушняк» та на теперішній час є обробленою та засіяною зерновими культурами господарством.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що відповідачем здійснена передача спірної земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 , а позивач оскаржує реєстрацію права власності на земельну ділянку у судовому порядку шляхом подання даного позову, через те, що вважає, що таку реєстрацію права власності здійснено з порушенням норм чинного законодавства, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони користуватися та розпоряджатися спірною земельною ділянкою може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заява ФГ «Марія-Послушняк» про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії з використання та розпорядження, у тому числі передачі в суборенду спірної земельної ділянки підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву фермерського господарства «Марія-Послушняк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом фермерського господарства «Марія-Послушняк до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та скасування у Державному реєстрі прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності, задовольнити.

Заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо використання та розпорядження в тому числі передачі в суборенду земельної ділянки площею 21 га кадастровий номер :27:000:0133, розташованої в межах території Казанківської селищної ради Миколаївської області до набрання законної сили рішенням по справі.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Н.О.Шаманська

І.В.Лівінський

---------------------------------

Повну постанову складено 10 червня 2021 року