РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав звернулась Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради.

В судовому засіданні представник позивача позовну заяву повністю підтримала, просить суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про отримання судових повісток рекомендованими листами. Крім того, відповідач подав до рівненського міського суду через службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради заяву про те, що він являється батьком ОСОБА_1 , не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно доньки, просив судові засідання проводити без нього, позов ССД визнав.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 08 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис за №676. Батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З дослідженого в судовому засіданні рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 липня 2010 року по цивільній справі №2-1078/10 за позовом органу опіки і піклування Мізоцької селищної ради Здолбунівського району до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав вбачається, що позовні вимоги задоволено; позбавлено ОСОБА_2 , 1984 року народження батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передано на утримання та виховання її батьку ОСОБА_1 .

З дослідженої в судовому заяви ОСОБА_2 від 20 липня 2020 року на ім`я Служби у справах дітей вбачається, що неповнолітня просить порушити питання про позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_1 . Він протягом тривалого часу не займається її вихованням, не цікавиться її справами та матеріально не допомагає. Навчається у ВКЗ Олександрійська спеціалізована мистецька школа-інтернат. Зі школи на вихідні дні забирає бабця ОСОБА_4 . Вона її утримує та допомагає. Її мама ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав стосовно неї.

З досліджених в судовому засіданні письмових пояснень відповідача ОСОБА_2 від 20 липня 2020 року вбачається, що він, батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно доньки.

З дослідженого в судовому засіданні наказу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради від 20 липня 2020 року №78-осн Про тимчасове влаштування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що наказано: 1. Тимчасово влаштувати в сім`ю ОСОБА_4 неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2. Начальнику відділу правового та соціального захисту дітей І.Самолюк вжити заходів щодо надання статусу неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не цікавиться життям та здоров`ям своєї доньки, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її виховані та житті не приймає, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини.

З дослідженого в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 29 липня 2020 року №08-842 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до ч.3 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законодавство України, яке регулює сімейні відносини визначає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Відповідно до п.п.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як було встановлено в судовому засіданні, будь-яких перешкод відповідачу виконувати належним чином покладені на нього обов`язки по вихованню дитини ніхто не чинить, він сам усунувся від своїх обов`язків, життям та здоров`ям доньки не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дитини не надає.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, повністю визнаними відповідачем, а тому вони підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати в розмірі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.141,164,180-182 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, м.Рівне, вул.Поштова, 2

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов