Справа №: 164/305/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтувала тим, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_1 , належать їй на праві приватної власності. У вказаному будинку зареєстрований відповідач, однак за цією адресою з 2000 року не проживає, оскільки постійно проживає за кордоном. В добровільному порядку ОСОБА_2 з будинку, що належить позивачу, не виписався і не збирається цього робити. Факт непроживання відповідача в будинку, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин підтверджується довідками Маневицької селищної ради Волинської області № 560 від 5 лютого 2021 року, № 1070 від 17 лютого 2021 року, актом обстеження умов проживання від 17 лютого 2021 року. Вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим будинком у АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік і повинен бути виписаним з даного помешкання. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком у АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 .

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров?я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_1 на праві приватної власності. У вказаному будинку зареєстрований відповідач, однак за цією адресою з 2000 року не проживає, оскільки постійно проживає за кордоном. В добровільному порядку ОСОБА_2 з будинку, що належить позивачу, не виписався і не збирається цього робити. Факт непроживання відповідача в будинку, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин підтверджується довідками Маневицької селищної ради Волинської області № 560 від 5 лютого 2021 року, № 1070 від 17 лютого 2021 року, актом обстеження умов проживання від 17 лютого 2021 року. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 125562001 від 29 травня 2018 року, будинкової книги для прописки громадян, що проживають в житловому будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , довідок Маневицької селищної ради Волинської області № 560 від 5 лютого 2021 року, № 1070 від 17 лютого 2021 року та № 1375 від 18 лютого 2021 року, акту обстеження умов проживання від 17 лютого 2021 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21 травня 1976 року.

Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 відсутній в будинку у АДРЕСА_1 , що належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, з 2000 року, тобто більше одного року, без поважних причин, він втратив право користування вказаним житловим будинком, а тому позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком у АДРЕСА_1 , підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 29, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 150, 156, 163, 167 ЖК України, Законом України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні" від 11.12.2003 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком у АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар