Справа № 664/1543/21
Провадження № 2/664/918/21
02 грудня 2021 року Цюрупинський районний суд
Херсонської областi
в складі: судді Яценка О.М.,
секретар судового засідання Брустман О.М.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , в якому зазначено, що 27 березня 2017 року він з відповідачем зареєстрував шлюб у Посольстві України в Королівстві Таїланд, про що було зроблено актовий запис № 4. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейні відносини припинені через несумісність характерів та різні погляди на життя, спільне господарство не ведеться. На розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згоден. Також просив вирішити питання про судові витрати.
Від представника позивача надійшло клопотання, в якому просив справу розглянути за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.
Від відповідача та її представника до суду надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 27 березня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Посольством України в Королівстві Таїланд, про що було зроблено актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають.
Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.
Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки позивач наполягає на його розірванні, а відповідач проти його розірвання не заперечує, подружні стосунки між сторонами припинені, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також їхніх дітей, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті, визнано позовні вимоги про розірвання шлюбу, на примирення сторони не згодні, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 454,00 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решту стягнути з відповідача на користь позивача.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 141, 142, 200, 259, 265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27 березня 2017 року Посольством України в Королівстві Таїланд, актовий запис № 4, розірвати.
Виконання рішення в частині повернення судового збору з державного бюджету покласти на Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн..
На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду.
Позивач ОСОБА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя О.М. Яценко