Справа № 654/2902/20
Провадження №2/654/154/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Третьякової І.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Трішкіної О.О.,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Дробікова Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Надія-В», третя особа Новозбур`ївська сільська рада Голопристанського району Херсонської області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, -

УСТАНОВИВ:

28 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голопристанського районного суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,82 га., що розташована на території Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, кадастровий номер :04:026:0008. Декілька років тому голова ФГ «Надія-В» звернувся до нього з усною пропозицією укласти договір оренди вищевказаної земельної ділянки, яка була прийнята ОСОБА_1 . Однак, самого договору оренди позивач не бачив та не підписував. На теперішній час відповідач створює позивачу постійні перешкоди в користуванні та розпорядження своїм майном, пояснюючи це наявністю між сторонами договірних відносин. З приводу вчинення головою ФГ «Надія-В» ОСОБА_2 протиправних дій, позивачем було повідомлено до Голопристанського відділення поліції і на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування. В зв`язку з тим, що факт підписання договору оренди позивачем заперечується та не визнається, а дії голови ФГ «Надія-В» перешкоджають йому в реалізації своїх прав власника, ОСОБА_1 просить усунути йому перешкоди в розпорядженні та користування своєю земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідача припинити використання та розпорядження земельної ділянки площею 3,82 га., скасувавши реєстрацію речового права (оренди) здійснену Новозбур`ївською сільською радою, Голопристанського району, 13.09.2017 року.

Відзив на позов до суду не надходив.

Ухвалою суду від 07.09.2020р. у забезпеченні позову відмовлено.

Ухвалою суду від 07.12.2020р. витребувано у фермерського господарства «Надія-В» оригінал договору оренди земельної ділянки, укладений 15.01.2012р. між ОСОБА_1 та ФГ «Надія-В», а також оригінали документів, які підтверджують отримання ОСОБА_1 орендної плати за весь період дії договору оренди.

На виконання ухвали суду відповідачем надано оригінал розписки про отримання ОСОБА_1 грошових коштів від 13.08.2019р. З приводу оригіналу договору оренди земельної ділянки та документів, які підтверджують отримання орендної плати зазначено, що останні були вилучені працівниками поліції Голопристанського ВП.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позові та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити за недоведеністю. Свою позицію мотивував тим, що між сторонами дійсно було укладено договір оренди, який містить підпис позивача і в ході розгляду справи останнім не було доведено обставин на яких ґрунтуються його вимоги, а саме, що підпис в правочині виконаний не ним. Умови укладеного договору відповідачем виконуються добросовісно та у повному обсязі, в тому числі і щодо сплати позивачу орендної плати, підтвердженням чого являються платіжні відомості.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та проаналізувавши їхні доводи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 29.12.2003р., ОСОБА_1 належить земельна ділянка, площею 3,82 га., яка розташована на території Круглоозерської сільської ради, Голопристанського району, Херсонської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:026:0008.

15.01.2012р. між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Надія-В» було укладено договір оренди, за яким позивач передав в строкове платне користування вищезгадану земельну ділянку. Договір підписаний сторонами та зареєстрований у Голопристанському реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії центр земельного кадастру про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2012р. за №01661.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, право оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:026:0008 за ФГ «Надія-В» було зареєстровано 13.09.2017р. Строк оренди складає 10 років з правом пролонгації.

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст. 2 Закону визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положенням ст. 14 Закону (в редакції чинній на момент укладення договору оренди) визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України вказано, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Варто також відзначити, що ч.1 ст. 638 ЦК України пов`язує укладення договору не лише з досягненням сторонами згоди з усіх ітотних умов договору, але і з наданням цій згоді належної форми. Тобто процес укладення договору розпадається на кілька етапів: спершу необхідно досягти згоди з усіх істотних умов договору (консенсус), після чого надати цій згоді необхідної форми. Такими є етапи укладення консенсуального договору, до яких зокрема відноситься і договір оренди земельної ділянки.

В пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 N 9 зазначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п`ятої ЦК.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 в якості обґрунтування для усунення йому перешкод в користуванні своїм майном посилався на те, що договір оренди він не підписував, а відтак вважає, що відповідач використовує його земельну ділянку без будь-яких правових підстав.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.2 ст. 83 ЦПК України).

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновками експертів.

В силу положень ст. 77, 78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В порушення вищевказаних норм процесуального права позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що підпис в договорі оренди земельної ділянки від 15.01.2012р. виконаний не ним, а іншою особою, тим самим не довів обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Що стосується клопотання представника позивача про призначення у справі почеркознавчої експертизи, яке було подано до суду 23.04.2021р. суд зазначає наступне.

Пунктом 8 ст. 197 ЦПК України передбачено, що питання про призначення експертизи суд вирішує в підготовчому судовому засіданні.

Завданнями підготовчого провадження зокрема є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Провадження в даній справі було відкрито ухвалою суду від 07.09.2020р. Підготовче провадження закрито ухвалою суду 02.04.2021р. та призначено справу до судового розгляду. За вказаний проміжок часу судові засідання у справі призначались сім разів. Однак, клопотання про призначення експертизи за понад шестимісячнй строк підготовчого провадження не заявлялося без жодних на те причин.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що в клопотанні предстаник позивача просила поставити на вирішення експерту питання щодо того, чи виконано підпис в договорі оренди землі від 15.01.2012р. у графі орендодавець навпроти напису «гр. ОСОБА_1 » ОСОБА_1 ?

Таким чином, безпосереднім об`єктом дослідження експертом повинен був стати оригінал договору оренди. При цьому, в матеріалах справи даний документ відсутній, а його отримання від відповідача стало неможливим через вилучення довгору оренди працівниками Голопристанського ВП, що підтверджується описом речей і документів, що були вилучені на підставі ухвали слідчого судді 19.05.2020р. Клопотання про витребування оригіналу договору з Голопристанського ВП представник позивача перед судом не заявляла, а суд, в розумінні положень ч.7 ст.81 ЦПК України позбавлений можливості збирати докази з власної ініціативи.

Відтак, з огляду на неможливість отримання матеріалів для почеркознавчої експертизи (договору оренди), вирішення питання про її призначення було б недоцільним, оскільки наперед очевидна неможливість її проведення.

В контексті цього, суд також враховує, що позивач, як учасник справи був надійлений правом подати суду висновок експерта, складений за його замовленням, що передбачено ст. 106 ЦПК України.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1512цс16 зазначено, що: «правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Отже, якщо відсутність у договорі однієї з істотних умов не унеможливила виконання договору, зокрема в частині проведення розрахунків, і сторони протягом певного часу виконували договір погодженим способом, то незгода позивачів з умовою виконання договору не може бути підставою для визнання їх прав порушеними в момент укладення договору та визнання його недійсним з цих підстав».

При зверненні із позовом ОСОБА_1 просив усунути йому перешкоди в користуванні своїм майном, посилаючись на те, що договір оренди, на підставі якого відповідач користується його земельною ділянкою, не містить підпису позивача та взагалі в останнього не було волевиявлення на його укладення.

При цьому, позивач не вказав, чим саме порушуються його права з урахуванням того, що за використання земельної ділянки ФГ «Надія-В» своєчасно та в повному обсязі сплачує, а позивач отримує орендну плату, що підтверджується відомостями про виплату грошей та розпискою ОСОБА_1 від 13.08.2019р.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до фермерського господарства «Надія-В» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21.05.2021 р.

Суддя І. В. Третьякова