Дата документу 16.11.2021 Справа № 334/6450/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 334/6450/21 Головуючий у 1 інстанції: Ісаков Д.О.
№ 22-ц/807/3824/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Онищенко Е.А.

Бєлки В.Ю.

секретар: Остащенко О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2021 рокуу видачі судового наказу відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ТОВ «Запоріжгаз збут» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2021 року ТОВ «Запоріжгаз збут» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ за період з 01.12.2019 року по 01.04.2021 року у розмірі 11284,16 гривень.

Відмовляючи у виданні судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що до характерних ознак наказного провадження належить документальність, тобто наявність письмових доказів, що підтверджують вимоги заявника, які є безспірними, спрощеність та відсутність цивільної процесуальної форми (без виклику та участі сторін).

,

Підставою для видачі судового наказу є вимога, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Як зазначив суд першої інстанції, пунктом 3 ч.3 ст.163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії,що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015№ 2500 (в редакції, чинній на час виникнення боргу), цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).

До позовної заяви додано Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Але, до заяви не додана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписана боржником та/або сплачений ним рахунок (квитанцію) за поставлений природний газ.

Відтак суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що до заяви не додані докази, які підтверджують факт укладення між сторонами договору про постачання природного газу побутовим споживачам, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

З огляду на викладене, суд першої інстанції керувався положеннями п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, за якими суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Зазначений висновок суд першої інстанції базував на правових позиціях, викладених у п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у якому роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Суд першої інстанції роз`яснив заявникові що відповідно до ч. 1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Одночасно судова колегія враховує, що заявник не позбавлений і права на звернення до суду за вирішенням спору у позовному провадженні.

Та обставина, що боржник підписав акт про припинення розподілу газу не свідчить про наявність безспірної заборгованості та існування заяви приєднання до умов типового договору.

Таким чином, рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням вимог закону, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31 серпня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2021 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: Е.А. Онищенко

В.Ю. Бєлка