Справа № 466/1480/21
У Х В А Л А

12 травня 2021року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

секретаря судового засідання Шаповалової Ю.О.

розглянувши заяву судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 12.05.2021 про самовідвід у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третьої особи на стороні відповідача Вищої ради правосуддя, Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої суддею Шевченківського районного суду м. Львова Невойтом П.С.,-

встановив:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третьої особи на стороні відповідача Вищої ради правосуддя, Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої суддею Шевченківського районного суду м. Львова Невойтом П.С.

Згідно з протоколу повторного розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2021року судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідовій В.В. передано вищевказану справу.

12 травня 2021року суддею Шевченківського районного суду м. Львова Свірідовою В.В. заявлено самовідвід з тих підстав, що предметом позову є вимоги про відшкодування шкоди завданої суддею Шевченківського районного суду м. Львова Невойтом Петром Селівестровичем, з яким вона є суддями одного суду, а тому ухвалення рішення може вплинути на об`єктивність і неупередженість судового розгляду.

У відповідності до ст.63 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» присяжними визнаються громадяни України, які у випадках, передбачених процесуальним законом, залучаються до здійснення правосуддя, забезпечуючи згідно з Конституцією України безпосередню участь народу у здійсненні правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 9 цієї статті передбачено, що питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

За таких обставин, з метою забезпечення неупередженого, справедливого й об`єктивного розгляду справи, а також виключення сумнівів сторін в об`єктивності та неупередженості судді Свірідової В.В., вбачається, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суд

постановив:

заяву судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. про самовідвід від 12 травня 2021року у розгляді цивільної справи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третьої особи на стороні відповідача Вищої ради правосуддя, Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої суддею Шевченківського районного суду м. Львова Невойтом П.С. задовольнити.

Відвести суддю Шевченківського районного суду м. Львова Свірідову Валентину Василівну від участі у розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третьої особи на стороні відповідача Вищої ради правосуддя, Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої суддею Шевченківського районного суду м. Львова Невойтом П.С.

Передати цивільну справу №466/1480/21 для повторного розподілу між суддями в порядку ч.3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Свірідова