Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/663/21
Провадження № 2/553/568/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.06.2021 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Сіомашко В.Р.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом адвоката ФЕЛОНЕНКО Світлани Михайлівни в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ГОРАЙ Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва КЛИМЕНКО Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року адвокат Фелоненко С.М. звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 10.03.2021 року ОСОБА_2 дізнався про те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. перебуває виконавче провадження № 64499198 про стягнення з нього на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 16351 грн. 38 коп.

Борг не визнає в повному обсязі, оскільки не укладав нотаріального договору з відповідачем. Вважає, що виконавчий напис № 3412 від 20.01.2021 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. з порушенням норм ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", оскільки виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який не може вважатися доказом безспірної заборгованості боржника перед стягувачем. На момент звернення відповідача з заявою про вчинення виконавчого напису сума заборгованості не була безспірною. З матеріалів виконавчого провадження та виконавчого напису нотаріуса не вбачається, що при чиненні напису нотаріус отримував від ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, нотаріус не повідомив позивачу як боржнику про вчинення виконавчого напису від 20.01.2021 року, створивши ситуацію коли він не мав можливості заперечувати проти незаконно нарахованих сум. Стягувач не направив йому вимогу щодо сплати у визначений строк заборгованості у розмірі 15851 грн. 38 коп. Відповідачем не надано розрахунок заборгованості, не надані первинні фінансові документи, з якими б позивач був ознайомлений, та які підтверджують вірність розрахунку. Також для позивача є незрозумілою адреса його місця проживання ( АДРЕСА_1 ), яка зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження, оскільки за вказаною адресою він ніколи не проживав, тоді як саме ця обставина стала підставою для відкриття виконавчого провадження в м. Києві, тим самим обмеживши його у можливості належним чином захищати свої права.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 3412 про стягнення з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", , заборгованості в сумі 16351 грн. 38 коп. , стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу, орієнтовний розмір яких визначений у сумі 8000 грн.

Ухвалою судді від 26.03.2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

05.04.2021 року від позивача ОСОБА_2 на виконання вимог, викладених в ухвалі від 26.03.2021 року, до суду надійшла заява про усунення недоліків разом з позовною заявою,оформленою у відповідності з вимогами ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13.04.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справ, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї 20.05.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив на позовну заяву у строки, визначені в ухвалі про відкриття провадження, та станом на 10.06.2021 року не подав, з клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не звернувся, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Треті особипояснення щодо позову не надали.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що20січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3412, про звернення стягнення з ОСОБА_2 , який є боржником за кредитним договором № Р99.178.75225від 13.09.2016 року, укладеним з АТ "Ідеа Банк", правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 12/85 від 26.11.2020 року є ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ",правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 04/12/2020_ФА від 04.12.2020 року є ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД",на користь стягувача ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" заборгованості за кредитним договором за період з 04.12.2020 року по 11.12.2020 року в розмірі 15851 грн. 38 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6030 грн.64 коп., прострочена заборгованість за комісією - 0 грн. 00 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 9820 грн.74 коп., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн. 00 коп., строкова заборгованість за комісією - 0 грн. 00 коп., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0 грн. 00 коп., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 0 грн. 00 коп.;а також плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» в розмірі 500 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню-16351 грн. 38 коп.

Представник ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. КиєваКлименка Р.В. з заявою про примусове виконання рішення за вих. № 1330 від 05.02.2021 року, в якій просив відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за № 3412 від 20.01.2021 року про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_2 , коштів в розмірі 16351 грн. 38 коп. У випадку встановлення доходу боржника, яким є ОСОБА_2 , звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

Разом з вищевказаною заявою стягувачем надано приватному виконавцю ряд документів, в тому числі: платіжне доручення про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису № 3412 від 20.01.2021 року, копію довіреності представника стягувача.

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. від 15.02.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 64499198 з виконання виконавчого напису № 3412, виданого 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 16351 грн. 38 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що виконавчий напис вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 2-2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" № 2 від 31 січня 1992 року, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк.При цьому, необхідно враховувати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду № 6-887цс-17 від 05.07.2017 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Отже, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, - вже не чинні.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Матеріали справи не містять відомостей про направлення відповідачем ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" на адресу позивача як боржника повідомлення про заборгованість за кредитним договором та, відповідно, даних про отримання позивачем відповідного повідомлення.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18).

В ході судового розгляду відповідачем не подано відзив на позов, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог, в тому числі не надано доказів того, що ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" є правонаступником АТ "Ідея Банк", з яким позивачем по справі ОСОБА_2 укладений кредитний договір № Р99.178.75225 від 13.09.2016 року й заборгованість за яким була предметом стягнення на підставі виконавчого напису, доказів набуття права вимоги саме у обсязі сум, які є предметом виконавчого напису, що оскаржується у вказаному провадженні, направлення повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, а також доказівнадання приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С. усіх документів, передбачених чинним законодавством для видачі виконавчого напису, в тому числі таких документів, що об`єктивно підтверджують безспірність заборгованості позивача.

Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстави стверджувати про те, що заборгованість, якастягнута з ОСОБА_2 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 21.01.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3412, має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку.

Враховуючи встановлені по справі обставини, аналізуючи наявні у справі докази та вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві та клопотанні про стягнення витрат на правову допомогу позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ОСОБА_2 здійснювала адвокат Фелоненко Світлана Михайлівна, якою на підтвердження повноважень представника надано суду Договір № 120321 про надання правової допомоги, послуг юридичного консультування та юридичного представництва від 12.03.2021 року, укладений між адвокатським бюро "Фелоненко та Партнери" в особі директора бюро адвоката Фелоненко Світлани Михайлівни та ОСОБА_2 , а також ордер серії ПТ № 178597 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Таким чином, повноваження адвоката Фелоненко С.М. як представника позивача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством.

Наявні у справі документи безперечно свідчать про те, що Фелоненко С.М. надавала правову допомогу позивачу ОСОБА_2 на підставі укладеного з ним Договору про надання правової допомоги, послуг юридичного консультування та юридичного представництва № 120321 від 12.03.2021 року.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом п.п. 1.1, 1.2 Договору про надання правової допомоги, послуг юридичного консультування та юридичного представництва № 120321 від 12.03.2021 року відповідно до ст. 59, 131-2 Конституції України, ст. 14, 19, 26-27, 29-30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Виконавець зобов`язується надати правову допомогу, послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (ДК 021:2015:79110000-8),а Замовник зобов`язується оплатити дані послуги в обсязі та на умовах, визначених даним Договором. Порядок оплати визначається додатковою угодою.

В п.п. 3.1-3.2 Договору визначено, що розмір оплати послуг може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи на фактичне виконання послуг (підготовку до виконання), розмір оплати може бути збільшено за взаємною домовленістю Сторін. Не погодження Замовником розміру оплати при наданні послуг, або в ході їх виконання є підставою для відмови від надання послуг та розірвання договору на вимогу Виконавця. Замовник здійснює оплату наданих послуг протягом 3-ох днів з моменту підписання Акту надання послуг.

Як визначено в Додатковій угоді № 1 від 12.03.2021 року до Договору про надання правової допомоги, послуг юридичного консультування та юридичного представництва № 120321 від 12.03.2021 року, відповідно до п. 1.2, 3.1 Договору про надання правової допомоги, послуг юридичного консультування та юридичного представництва, Замовник та виконавець погодили, що розмір оплати складає 1000 грн. за одну годину роботи адвоката.

Згідно Акту прийняття - передачі виконаних робіт від 12.04.2021 року на виконання договору правової допомоги № 120321 від 12.03.2021 року, сторони погодили повне виконання наступних послуг адвоката: попереднє опрацювання матеріалів - 1 година, підготовка процесуальних документів по справі (позовна заява, заява про забезпечення доказів, заява про забезпечення позову, адвокатські запити тощо) - 3 години, разом 4 години. Вартість наданих послуг у сумі 4000 грн. сторонами не заперечується.

На підтвердження факту понесення позивачем витрат у вищевказаній сумі до позову приєднано копію квитанції № 324471 від 12.04.2021 року про сплату коштів в сумі 4000 грн. 00 коп. АБ"Фелоненко та Партнери", призначення платежу - надання правової допомоги ОСОБА_2 .

За змістом ч.ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В ч. 6 ст. 136 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що відповідач з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвокатадо суду не звертався, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" витрат на правову допомогу, понесених ОСОБА_2 , у повному обсязі в сумі 4000 грн. 00 коп., що підтверджується наданими суду документами

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати, які складаються з судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн.00 коп., а також - на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в сумі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265, 275-279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов адвоката ФЕЛОНЕНКО Світлани Михайлівни (місцезнаходження - АДРЕСА_2 )в інтересах ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_3 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" (місцезнаходження - м. Київ, вул. Саксаганського, 14, оф. 301), треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ГОРАЙ Олег Станіславович (місцезнаходження - Житомирська обл., м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва КЛИМЕНКО Роман Васильович (місцезнаходження - м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, оф. 31), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,- задовольнити.

Визнати виконавчий написвід 20.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за № 3412, про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користьТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованостіза кредитним договором № Р99.178.75225 від 13.09.2016 року в сумі 15851 грн. 38 коп., плати за вчинення виконавчого напису в сумі 500 грн., а всього коштів у розмірі 16351 грн. 38 коп., - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд"на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в 4000 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп., а всього 4454 грн. 00 коп.

Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд"на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10.06.2021 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна