Справа № 149/1618/21
Провадження №2/149/478/21
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

22.11.2021року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участі секретаря Лисої В.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника адвоката Зубаня О.О.,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника адвоката Проценко Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Зубаня О.О., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання. Позов мотивує тим, що він є батьком відповідачів. З моменту їх народження до досягнення повноліття він займався їх утриманням та вихованням. На теперішній час він потребує допомоги від своїх повнолітніх дітей, оскільки він є непрацездатною особою, так як досяг пенсійного віку, має статус особи з інвалідністю третьої групи та отримує відповідну пенсію у розмірі 1769 гривень. Розмір його доходу унеможливлює задоволення потреб щодо купівлі ліків, медичного обстеження, лікування, оплати житлово-комунальних послуг, придбання продуктів харчування, одягу, купівлі речей першої необхідності. Відповідачі є фізично здоровими особами і наскільки позивачу відомо вони офіційно працевлаштовані, мають регулярний стабільний дохід, інших аліментних платежів не сплачують. Крім того, інших близьких родичів, які спроможні надавати йому допомогу, він не має, адже шлюб з дружиною ОСОБА_4 було розірвано 22.08.2001 року. В даний час позивач перебуває в шлюбі з ОСОБА_5 . Проте вона пенсіонерка, отримує мінімальну пенсію та не має змоги надавати йому допомогу, так як сама також потребує допомоги в силу похилого віку та стану здоров`я. Також позивач просить суд при винесенні рішення врахувати те, що він є інвалідом третьої групи безтерміново. Це підтверджує неможливість повного виліковування та постійну потребу в лікуванні..Згідно довідки №222 від 02.03.2021 року позивач знаходиться на диспансерному обліку з приводу наявності в нього цілого ряду важких захворювань: гіпертична стенокардія; постінфарктний дифузний моакардіосклероз. Не бере участь в програмі "Доступні ліки" і ліки безкоштовно не отримує.
З приводу наявних хронічних захворювань він неодноразово проходив стаціонарне лікування. Зокрема згідно медичної виписки він з 30.04.2013 року по 13.05.2013 року проходив стаціонарне лікування з приводу наслідків перенесеного в 2012 році інфаркту міокарда, а також з приводу наявних у нього інших хронічних захворювань. За таких обставин просить суд стягнути з відповідачів на його користь аліменти на своє утримання у розмірі по 3000 гривень з кожного. Ухвалою суду від 05.07.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 26.07.2021 року.

23.07.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідачів адвоката Проценко Ю.Л. Просить у задволенні позову відмовити. Мотивує це тим, що позивач з моменту народження ОСОБА_2 і до досягнення ним повноліття, ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання та утримання, в тому числі не сплачував аліменти. Відповідачі постійно знаходилися у пригніченому стані від зловживання позивача алкоголем, від приниження честі та гідності, засстосування до них фізичної та психологічної сили. Позивач тривалий час не працював, не цікавився життям відповідачів, не займався їх духовним, фізичним, психологічним та іншим розвитком. Неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачем підтверджується ще й неодноразовими зверненнями до суду про визнання дітей такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В 2001 році позивач звертався до Хмільницького міського суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_5 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позовна заява була задоволена. Однак ухвалою апеляційного суду рішення від 24.09.2001 року було скасовано та направлено на новий розгляд. 24.11.2003 року Хмільницький міський суд у позові відмовив. Тобто відразу після розлучення позивач намагався позбавити ОСОБА_2 місця проживання, хоч останній на момент був неповнолітній. В 2020 році звертався до Хмільницького міськрайонного суду з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням позовна заява частково задоволена.

ОСОБА_1 не бере участі в програмі "Доступні ліки" і ліки безкоштовно не отримує щоб обгрунтувати необхідність отримання аліменти від відповідачів.

ОСОБА_6 періодично знаходиться на лікуванні в зв`язку із поганим станом здоров`я та отримує мінімальну заробітну плату. Вона є єдиним джерелом існування.

ОСОБА_2 проживає разом з матір`ю, оскільки маючи офіційне місце проживання - квартиру АДРЕСА_1 , не має доступу до неї через неправомірні дії батька. Просять відмовити в позовних вимогах Бондаря ВО.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Зубань О.О. позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, та просили його задовільнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , їх представник адвокат Проценко Ю.Л. позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити з підстав наведених у відзивах на позов.

Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Томашпіль Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 12.04.2005 року Хмільницьким МВС УМВС України у Вінницькій області (а.с. 6).
ОСОБА_1 є пенсіонером, вид пенісї - по інвалідності 3 група загальне захворювання довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 20.12.2016 року серія НОМЕР_3 та копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Вінницької обласної МСЕК № 2 від 13.10.2014 року серії 12 ААА № 004173 (а.с. 7).
Як вбачається з індивідуальної програми реабілітації інваліда № 20772 від 13.10.2014 року, ОСОБА_1 рекомендовані види та форми реабілітаційних заходів - відновна терапія, профілактичні заходи, медичне спостережння - постійно, санаторно-курортне лікування - рік. До виконання ІПН визначено вид обмеженння - до трудової діяльності. Після виконання ІПР обмежень для трудової діяльності не встановлено (а.с.10-11).
ОСОБА_1 згідно довідки № 222 від 02.03.2021 року знаходиться на диспансерному обліку з приводу наявності в нього цілого ряду захворювань: Гіпертична стенокардія. Постінфарктний (2012). Дифузний моакардіосклероз. Згідно даної довідки хворий не бере участь в програмі «Доступні ліки», і ліки безкоштовно не отримує. ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування з приводу наслідків перенесеного в 2012 році інфаркту міокарда, а також з приводу наявних у нього інших хронічних захворювань Гіпертонічна хвороба 3 ступеня ризик 4. Кризовий перебіг. Гіпертензивний криз. Гіпертензивне серце, що підтверджується копіями медичної виписки за період лікування з 30.04.2013 року по 13.05.2013 рік, довідкою КНП "Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги" № 222 від 02.03.2021 року, копією витягу з медичної карти стаціонарного хворого від 07.06.2021 року, копією витягу з медичної карти стаціонарного хворого № 3051 від 22.06.2021 року, копією висновку комп`ютерної томографії органів грудної клітини від 12.04.2021 року № 19581, копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП "Хмільницька ЦРЛ", копією направленням в Хмільницьку ЦРЛ від 10..03.2021 року (а.с.18 - 25,226,227).
Як вбачається з довідки Управління ПФУ у Вінницькій області від 07.06.2021 року № 618/0200-0221-14, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1769 гривень (а.с. 14).
З копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.08.2001 року вбачається, що 22.08.2001 року розрівано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що також підтверджується копією рішення Хмільницького міського суду від 17.12.1999 року (а.с.13, 138).
З копії свідоцтва про шлюб від 28.02.2006 року, вбачається, що ОСОБА_1 з 28.02.2006 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 (а.с.12).
З копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 від 20.12.2016 року серія НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_5 є пенсіонеркою за віком та отримує пенсію у розмірі 2200 гривен, що підтверджується довідкою Управління ПФУ у Вінницькій області від 23.06.2021 року № 666/0200-0221-15 (а.с. 8,15).
Як вбачається з листа Хмільницького міськрайонного суду від 06.10.2021 року № 13568/21, ОСОБА_1 постановою Хмільницького міськрайонного суду від 14.11.2014 року притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. Штраф сплачено 17.03.2017 року (а.с.217). Також ОСОБА_1 29.07.2019 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, штраф 170 гривень, судовий збір 384,20 гривень, що підтверджується листом Хмільницького міськрайонного суду № 13570/21 від 06.10.201 року та справою № 149/1950/19, оглянутою в судовому засіданні.
Як вбачається зсвідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 23.12.1979 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 , її батьком є - ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_4 . ОСОБА_5 у 2000 році закінчила Погребищенське медичне училище за спеціальністю "Сестринська справа" і здобула кваліфікацію медичної сестри (а.с.51,212).

Також судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що прізвище ОСОБА_5 після реєстрації та розірвання шлюбу - ОСОБА_8 , що також підтверджується матеріалами справи (а.с.90).
ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Томашпіль Хмільницького району Вінницької області, зареєстрована та проживає за адресою - АДРЕСА_2 ., що підтверджується копією паспорта (а.с. 70-71). З довідки № 1 від 09.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 працює в ФОП ОСОБА_9 та отримувала заробітну плату: з січня 2021 року по травень 2021 року у розмірі 6500 гривень, з яких утримано ПДФО - 1170 гривень, військовий збір 97,50 гривень; в червня 2021 року- 6600 гривен, з яких утримано ПДФО - 1188 гривень, військовий збір 99 гривень. Загальна сума доходу за період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року, за винятком ПДФО і війського збору становить, 31475,50 гривень, що підтверджується також відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с. 91,211).
Як вбачається з листа КНП "Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги" від 23.08.2021 року, ОСОБА_3 знаходиться на динамічному обліку у лікаря ЗПСМ з діагнозом: опущення передньої стінки піхви (в 2019 р. - НАМ з приводу фібріоми матки); злукова хвороба органів малого тазу; вузловий зоб І ст.; хронічний холецистит; поліпоз жовчногог міхура; хронічний панкреатит; дисметаболічна міокардіопатія; аневризма МПП, СН (а.с.201).
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , його батьком є ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 24.10.1984 року (а.с.52).

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Хмільнику Вінницької області, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_8 (а.с. 112-113).
ОСОБА_2 , сержант запасу, з 01.07.2021 року по 21.07.2021 року, проходив реабілітацію в санаторії "Радон" АПНВП "Візит", що підтверджується довідкою санаторія "Радон" АПНВП "Візит" (а.с.129).
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 4-го кварталу 2020 року по І квартал 2021 року, ОСОБА_2 отримував доходи з таких джерел: в/ч НОМЕР_9 - 105399,82 гривень, звільнений 24.12.2020 року; управління соціального захисту Хмільницький район- 4381,40 гривень; в/ч НОМЕР_9 - 44607,83 гривень (а.с.130).
ОСОБА_2 на час розгляду справи не працює. Має у власності земельну ділянку площею 1,2 га, яку здає в оренду АНВП "Візит", орієнтовний розмір орендної плати 6000 гривень, а також житловий будинок, земельні ділянки площею 0,3174 га та 0,25 га за адресою - АДРЕСА_4 (а.с.219-225).
Як вбачається з ухвали Хмільницького міськрайонного суду від 05.05.2004 року, 21.09.2001 року Хмільницьким міським судом було винесено рішення яким ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 були визнані такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_5 та зобов`язано будинкоуправління ВАТ "Хмільниксільмаш", на балансі якого знаходився будинок, виписати вказаних осіб із квартири. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області рішення скасовано і направлено на новий розгляд. Рішенням Хмільницького міського суду 24.11.2003 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с.120-121).
Як вбачається з листа Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області № 8945/222/01-2021 від 23.06.2021 року, ОСОБА_2 06.06.2021 року, 07.06.2021 року звертався до відділу поліції за заявами про те, що батько ОСОБА_1 перешкоджає йому у доступі у квартиру за адресою АДРЕСА_3 , в якій він зареєстрований. Батько змінив замки, у зв`язку з цим ним було пошкоджено двері з метою доступу до квартири (а.с.127).
Як вбачається з листа Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області та довідки № 8471/222/01-2021 від 11.06.2021 року, ОСОБА_1 07.06.2021 року звертався до відділу поліції за заявою про те, що син ОСОБА_2 пошкодив двері та замок у квартиру за адресою АДРЕСА_3 , в якій він зареєстрований (а.с.164-166).
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона знала сім`ю ОСОБА_11 , так як проживала в одному будинку, вона жила в квартирі на 7-му поверсі, а сім`я ОСОБА_11 у квартирі на 8-му поверсі. Діти дуже боялися батька. Коли приходила до них бачила, що діти сидять у кімнаті у темряві боялися, бо батько прийшов додому. Одного разу побачила, що вхідні двері у квартиру відчинені. ОСОБА_12 , а на кухні на підлозі на колінах стоять діти ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і їх мама. ОСОБА_14 заплакав і батько дозволив йому встати з колін. Потім коли заплакала мама, ОСОБА_13 , то батько і їм дозволив встати з колін. Тверезого його бачила лише зранку. П`яний був майже кожного дня. Одного разу зайшла до них до квартири, а ОСОБА_14 сидить під столом. Я запитала, ти чого там, а він відповів, що вдома батько. Діти дуже боялися батька. Час від часу, вимушена була розбороняти захищати маму дітей від її чоловіка. Одного разу зайшла у квартиру, а він схопив її за коси і тягне. Таке траплялося часто. На її слова припинити все це, спочатку реагував, а потім перестав звертати увагу. Бачила, як він бив ОСОБА_14 щоденником по голові. Одного разу коли вона була з ОСОБА_15 , а мама приїхала з ОСОБА_16 , і не встигла йому щось подати, то батько схопив табуретку і так кинув її об підлогу, що та розсипалася.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що знає позивача з 1980 року. Потім працювали на одному підприємстві Ближче познайомилися, коли отримали квартири в одному будинку, він отримав на 7-му поверсі, а ОСОБА_11 на 8-му. Його діти і діти ОСОБА_11 майже однолітки. В квартиру ОСОБА_11 заходив рідко. Але зі слів дітей та дружини знав, що у них там повний терор. Були випадки, коли ОСОБА_13 прибігала до них, бо батько прийшов п`яний, а син ховався від батька під столом. Діти дуже боялися батька.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що позивач у справі це її колишній чоловік, а відповідачі її діти. Їй відомо, що її бувший чоловік здає в найм квартиру, яку вони отримали на всю сім`ю, а дітей права на квартиру намагається позбавити. Він підробляє - з 2019 року працював на складі будівельних матеріалів у ОСОБА_19 , кожного дня з 9-ї до 5-ї години. Їй кара господня за цього чоловіка, скільки він горя причинив їй і її дітям. Спочатку жили на квартирі по АДРЕСА_5 , а потім у 1991 році отримали на сім`ю квартиру по АДРЕСА_3 . Він працював на машзаводі, а вона працювала у дитячому садочку. Потім працювала у будинку побуту. Поки були молоді він якось тримався. Потім почалася горілка, агресія до неї і дітей. Квартиру не приватизував, щоб квартира не дісталася їй і їх дітям. Більшу частину їх життя він просто знущався над нею і дітьми. Він не хотів знати і не знав чим живуть діти, що їм потрібно. Фактично було так був він і була вона з дітьми. Він займався лише собою. Вона винна в тому, що позволила йому так спотворити її життя та життя дітей. Вона піклувалася над дітьми, а з його боку лише постійні скандали, бійки і п`янки та насильство до неї та дітей. Був період коли він їздив на заробітки, але зароблене відносив у іншу сім`ю. Коли жили у квартирі на 8-му поверсі і коли приходив час повертатися батькові додому, донька ОСОБА_13 з вікна зі страхом дивилася на місток по якому додому повертався батько. Якщо бачила, що тато повертається п`яний - тікала до сусідів. Донька ОСОБА_13 з дитинства дуже хвороблива дитина. Маленька вся синя від уколів, а він так її вдарив та штовхнув, що та так вдарилася головою об стіну, що пішла кров. Її також бив та знущався. Біля 2-х років вона вимушена була жити в селі і доглядати бабку і вимушена була з собою у село забрати дітей. У 1991 році ОСОБА_14 було 6-7 років, а ОСОБА_13 ходила в 6-й клас. У селі у школі не було 6-го класу, і ОСОБА_13 вимушена була ходити до школи до іншого села. Просила чоловіка щоб ОСОБА_13 жила з ним у квартирі щоб могла ходити до школи у ОСОБА_20 . Проте він не погодився і не залишив дитину і дитина вимушена була ходити до школи в село Томашпіль за 6-7 кілометрів. Потім продала господарство, що було в селі корову та інше. Потім дізналася, що він привів до квартири іншу жінку. Розлучилася з чоловіком у 1999 році через зраду свого чоловіка. Коли одного разу повернулася додому, застала його голого у ліжку з іншою жінкою. Вимушена була босою тікати з квартири, щоб він її не вбив думала, що вб`є. Після того як розлучилися, він зайнявся виселенням дітей з квартири. Про яке ставлення до дитини можна говорити, якщо він на день народження дочки ОСОБА_21 приніс їй рішення суду про виселення з квартири. Чому діти вимушені були жити в селі і ходити в школу в селі, коли у місті є квартира і школа поряд. Було і таке, зима, сніг, а діти на вулиці, тому що в квартирі спить п`яний тато. Був випадок коли коли ОСОБА_13 прийшла побита і плаче тато побив її ранцем

Одружилися вони у 1979 році. У цьому ж році народилася донька. Вона жила у селі Томашпіль у батьків, а він працював у Вінниці. З 1980 року почали жити у ОСОБА_20 , де знімали квартиру. З приводу насильства до дітей та до неї в міліцію тоді не зверталася, так як боялася його і в ті часи було інше ставлення до насильства в сім`ї. Він їй так говорив для тебе є куля або скину з 8-го поверху.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що вона раніше знала ОСОБА_23 , матір відповідачів у справі. Працювала з нею у трикотажному цеху будинку побуту. Зі слів ОСОБА_24 знаю, що від її чоловіка жодної допомоги в утриманні та вихованні дітей не було. Він дітьми зовсім не цікавився. Розповідала, що застала його у квартирі з іншою жінкою.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона вже 18 років у шлюбі з ОСОБА_1 . Три роки до цього проживали разом у цивільному шлюбі. Чоловік хворіє з 2012 року. Був інфаркт. Постійно лікується і потрібні значні кошти на лікування. Діти його допомоги батькові зовсім не надають. У неї пенсія лише 2100 гривень.

Свідок ОСОБА_25 пояснила, що вона проживає у будинку ОСОБА_5 . ЇЇ чоловік ОСОБА_1 часто хворіє. Вона позичила йому гроші на лікування у розмірір 10000 та 15000 гривень.

Відповідно до ст. 172 СК України, дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Статтею 205 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно статті 1 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", непрацездатні громадяни, це особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Статтею 204 СК України передбачено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що: мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків; мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , є непрацездатним, особою з інвалідністю 3-ї групи, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1769 гривень і розмір його доходу є недостатнім для задоволення самих необхідних потреб у житті, в тому числі для лікування та придбання ліків.

Його діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є працездатними, інших утриманців не мають, і відповідно до відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України зобов`язані утримувати батька, який є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги.

Тому суд приходить до висновку, що на відповідачів має бути покладено обов"язок щодо утримання позивача - свого батька. який є непрацезданим.

Щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідачів на користь позивача, то суд виходить з того, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на грудень 2021 року становить 1934 гривень. Пенсія позивача 1769 гривень, і з врахуванням аліментів у розмірі по 300 гривень з кожного з відповідачів, забезпечить самі елементарні потреби позивача, в тому числі і у лікуванні та придбанні ліків.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до статті 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування і у державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно. Позивач також має право на отримання безкоштовних ліків по урядовій програмі "Доступні ліки", проте таке право не використовує.

Також суд врахував, що позивач ОСОБА_1 , після перенесеного інфаркту, притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння, за насильство у сім"ї, у зв"язку з чим ніс значні матеріальні витрати пов"язані за сплатою штрафів та судового збору, хоча сплачені кошти мав можливість використати для підтримання свого здоров"я та лікування. Вказане, зокрема вживання алкоголю після перенесеного інфаркту, також могло призвести до погіршення здоров"я позивача, і за такі дії позивача на шкоду собі, не можуть нести відповільність інші особи, в тому числі і відповідачі. І це суд також це враховує. Також суд, прийшовши до такого висновку щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідачів, врахував матеріальний стан та стан здоров"я відповідачки ОСОБА_3 , яка також хворіє і відповідно потребує лікування, а також матеріальний стан відповідача ОСОБА_2 , який у грудні 2020 року звільнений у запас зі військової служби і на час розгляду справи не працює.

Доводи відповідачів та їх представника про те, що позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, належними, допустимими та достатніми доказами не доведені. Лише показання свідків, одна з яких є матір"ю відповідачів і є заінтересованою особою у справі, не дає змоги суду дійти до висновку, що позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків і є визначені чинним законодавством підстави для звільнення відповідачів від обов`язку утримувати позивача, який є їх батьком.

Разом з тим, суд зазначає, що заслуговують на увагу і є переконливими показання свідків про те, що позивач ОСОБА_1 проявляв до відповідачів - своїх дітей, які були малолітніми, неповнолітніми, грубість, принижував їх, не проявляв до них належної турботи та уваги. Зокрема це підтверджується і його діями, якими він намагався і намагається позбавити відповідачів - своїх дітей, права користування квартирою, яка була отримана на всіх членів сім"ї, що підтверджено судовими рішеннями та показаннями свідків, а також на даний час перешкоджає синові - ОСОБА_2 у доступі до квартири , у якій той зареєстрований і має право проживати. Вказані обставини також враховані судом при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.1-4).

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд ухвалюючи вказане рішення, важає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд з врахуванням всіх обставин справи вважає, що висновок суду достатньо обгрунтований та мотивований для ухвалення законного та обгрунтованого рішення у справі відповідно до вимог статей 263,265 ЦПК України.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, у розмірі по 300 гривень з кожного з відповідачів.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачів у рівних частина до державного бюджету судовий збір у розмірі 908 гривень.
На підставі викладеного, керуючись статтями 172, 202, 204, 205 СК України, статтями 2, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 279, 353, 354 ЦПК України,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь непрацездатного батька ОСОБА_1 аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 25.06.2021 року і довічно.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь непрацездатного батька ОСОБА_1 аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 25.06.2021 року і довічно.
В іншій частині позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовити.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до державного бюджету України 908 гривень судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , , місце проживання зареєстровано за адресою - АДРЕСА_6 , РНОКПП - НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 ,місце проживання - АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_10 ;

відповідачка: ОСОБА_3 , місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Суддя Вергелес В. О.