Справа № 473/4170/21
РІШЕННЯ

іменем України

"03" грудня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Старжинської О.Є. при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вознесенська за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2021 року позивач ОСОБА_1 , який вказує, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 - звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням через не проживання у ньому з листопада 2018 року, її місце фактичного проживання є Російська Федерація, м. Москва.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідач ОСОБА_2 є його членом сім`ї рідною дочкою, яка у зв`язку придбання ним у 2006 році житлового будинку була зареєстрована в ньому у жовтні 2018 року, але у листопаді 2018 року повернулась до Республіки Узбекистан, невдовзі переїхала проживати до м.Москви.

Посилаючись на вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, її виклик до суду здійснено шляхом розміщення оголошення на сайті суду.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу укладеного і нотаріально посвідченого 30.05.2006 року державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 набув у приватну власність житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 є рідною дочкою власника будинку.

З жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у житловому будинку, але з листопада 2018 року в будинку без поважних причин не проживає, фактично проживає у іншій державі Російська Федерація, м.Москва, добровільно знятися з реєстраційного обліку ухиляється, чим створює власнику перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю.

Докази наявності поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні в матеріалах справи відсутні.

Проте, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами не проживання відповідача за місцем реєстрації без поважних причин є показання свідка ОСОБА_3 , з яких слідує, що період не проживання відповідача є тривалим з листопада 2018 року.

Оскільки відповідач є членом сім`ї позивача як власника житла, а тому відносини між сторонами повинні регулюватися ст. 405 ЦК України.

Згідно статті 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 в зв`язку з не проживанням у ньому понад один рік без поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Суддя: О.Є. Старжинська