Справа № 443/1600/19 Головуючий у 1 інстанції: Равлінко Р.Г.
Провадження № 22-ц/811/684/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Сеньків Х.І.,

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієт Центр» на ухвалу Жидачівськоого районного суду Львівської області від 29 січня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієт Центр» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором про надання послуг,-

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Жидачівськоого районного суду Львівської області від 29 січня 2021 року зупинено провадження у справі.

Ухвалу суду оскаржило ТзОВ «Дієт Центр».

В апеляційній скарзі посилається на те, що поданий до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позов є надуманим та безпідставним. Вважає, що звернення з окремим позовом, а не із зустрічним має на меті виключно затягування розгляду цієї справи. Стверджує, що в ухвалі, що оскаржується, суд першої інстанції жодним чином не дослідив та не навів аргументів, яким чином вирішення справи Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська створює об`єктивну неможливість розгляду справи у Жидачівському районному суді Львівської області, та не надав оцінки тому, що зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини, що є предметом судового розгляду.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

19 березня 2021 року від ТзОВ «Дієт Центр» надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням ( викликом сторін)

Враховуючи, що оскаржується рішення суду по цивільній справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, предмет доказування у справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що в задоволенні клопотання ТзОВ «Дієт Центр» слід відмовити, роз`яснивши право скаржника викласти додаткові обґрунтування до апеляційної скарги в письмовому вигляді.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 06 травня 2021 року, є дата складення повного судового рішення - 17 травня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Дієт Центр» звернулось до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідачки ОСОБА_1 кошти за договором про надання послуг у сумі 100 00,00 грн.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в межах даної справи звернулася із клопотанням про зупинення провадження у справі до завершення розгляду справи № 201/468/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дієт Центр» про визнання недійсним договору про надання тренінгових послуг від 13.06.2016 № 13/06-16-16, яка перебуває в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення вищезгаданого клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, які встановлюються у вказаній справі мають важливе значення для розгляду справи за позовом ТОВ «Дієт Центр» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором про надання послуг.

З вказаним висновком суду колегія суддів не може погодитись, виходячи із наступних обставин.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У цьому випадку провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частини першої статті 253 ЦПК).

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 251 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 6 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Проте суд, у порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши іншу цивільну справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави спорів у справах, не вказав, у чому полягає пов`язаність справ, та не зазначив обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання права власності на житловий будинок виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи та об`єктивну неможливість розгляду справи.

Крім того, зупиняючи провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Крім того, оскаржувана ухвалу в частині зупинення провадження по справі постановлена із порушенням норм процесуального права, а саме ч. 3 ст. 210 ЦПК України та п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, згідно яких на стадії розгляду справи по суті не допускається зупинення провадження з підстав об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, у порушення п. 6. ч. 1 ст. 251 ЦПК України, формально розглянув заяву ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі та дійшов передчасного висновку про її задоволення, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі, відтак апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієт Центр» слід задовольнити, ухвалу Жидачівськоого районного суду Львівської області від 29 січня 2021 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374 , 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієт Центр» - задовольнити.

Ухвалу Жидачівськоого районного суду Львівської області від 29 січня 2021 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 травня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.