КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8795/2021 Доповідач - Кулікова С.В.
У х в а л а

м. Київ Справа № 372/3444/20

17 травня 2021 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулікової С.В., перевіривши виконання вимог ст. 354, ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Тиханського О.Б., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року позов Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 5 311,35 грн., індекс інфляції у розмірі 373,07 грн., 3% річних у розмірі 164,08 грн., а всього 5 848,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» судові витрати у розмірі 2 102,00 грн.

Повний текст рішення виготовлено 25 березня 2021 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 26 квітня 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, текст якої виконано російською мовою, в якій просив скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року.

Також, в апеляційній скарзі просив звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність поданої апеляційної скарги вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України, приходжу до наступних висновків.

Апеляційна скарга, як форма звернення до суду, повинна відповідати встановленим законом вимогам. Дотримання вимог до форми апеляційної скарги повинно забезпечувати повне ознайомлення із її змістом, переліком учасників справи, установлення питань, які потребуватимуть вирішення в ході розгляду справи та ухвалення судового рішення у справі. Копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали надсилаються особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

У рішенні Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №8-рп/2008 (справа про мову судочинства) зазначено:

5.1. Конституція України визначає, що державною мовою в Україні є українська мова (частина перша статті 10). Статус української мови як державної є складовою конституційного ладу держави нарівні з її територією, столицею, державними символами.

За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною в пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 14 грудня 1999 року №10-рп/99 (справа про застосування української мови) під державною (офіційною) мовою розуміється мова, якій державою надано правовий статус обов`язкового засобу спілкування у публічних сферах суспільного життя. До такої сфери належить діяльність органів судової влади.

Відповідно до статті 124 Конституції України Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення.

Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України.

Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

5.2. Відповідно до частини п`ятої статті 10 та пункту 4 частини першої статті 92 Конституції України порядок застосування мов визначається виключно законами України.

Офіційне застосування державної мови в адміністративному і цивільному судочинстві врегульовано Законом України "Про судоустрій України" (частина перша статті 10), а також оспорюваними статтями Кодексів. Державною мовою здійснюються ведення судового процесу, складання судових документів та інші процесуальні дії і відносини, що встановлюються між судом та іншими суб`єктами на всіх стадіях розгляду і вирішення адміністративних та цивільних справ.

Кодекси гарантують громадянам, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, право користуватися в судовому процесі їх рідною мовою або мовою, якою вони володіють (частина друга статті 15 КАС України, частина друга статті 7 ЦПК України).

Отже, законодавче регулювання мови судочинства та зазначеного права громадян є необхідною умовою належного застосування мов у адміністративному і цивільному судочинстві.

Отже, документи, які подаються суду та стосуються розгляду справи, мають бути викладені мовою судочинства, тобто українською. Особам, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою України, забезпечено право користуватися рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Скаржник не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення апеляційної скарги у відповідність до вимог закону.

Такої ж позиції у застосуванні норм права притримується Верховний Суд (ухвала від 21 січня 2019 року у справі №761/42431/17).

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду апеляційної скарги у новій редакції, викладеної українською мовою з її копіями відповідно до кількості учасників справи.

Щодо клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив звільнити відповідача від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що від сплати судового збору звільняються споживачі (позивачі), які звернулися до суду з позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У даній справі ОСОБА_1 є відповідачем і зустрічних вимог до позивача Публічного акціонерного товариства «Центренерго» не заявляв.

Тому, підстави для звільнення відповідача ОСОБА_1 від сплати судового збору з підстав передбачених ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» - відсутні.

З огляду на зазначене, вважаю, що у задоволенні клопотання про звільнення відповідача від сплати судового збору слід відмовити.

За правилом ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Стаття 185 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частина 4 ст. 356 ЦПК України встановлює, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги, обраховується виходячи з тієї суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні відповідного позову.

При зверненні до суду з даним позовом сума судового збору, яка підлягала сплаті, складала 2 102,00 грн.

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року становитиме 3 153,00 грн. (2 102,00 грн. * 150 %).

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 3 153,00 грн. за реквізитами: одержувач - ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0026010, МФО банку: 899998 , код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 березня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Тиханського О.Б., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом семи днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: