Єдиний унікальний номер 725/1056/17
Номер провадження 2/725/239/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.,

при секретарі:Сумарюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , малолітній ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування, про виселення та усунення перешкод користування будинковолодінням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про виселення та усунення перешкод користування будинковолодінням.

В обґрунтування якого посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 є його приватною власністю, яка належить йому на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 02.12.2016 року, укладеного між ним та ОСОБА_5 , завіреного приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., зареєстрований 02.12.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №101.

Квартира складається з однієї кімнати загальною площею 28.10 кв.м., з яких житлова площа складає 11.50 кв.м..

Зазначив, що після купівлі квартири мав намір вселитись в неї, але виявив, що в ній без жодних правових підстав проживає відповідач.

Також вказав, що неодноразово вимагав від відповідача добровільно звільнити приміщення, так як хоче в нього вселитись. Однак відповідач відмовляється це зробити.

17.12.2016 року він звернувся за допомогою в Чернівецькій відділ поліції ГУПН в Чернівецькій області із заявою про те, що відповідач перешкоджає йому вселитися в квартиру, однак, 28.12.2016 року, отримав від них відповідь про те, що даний спір вирішується в судовому порядку за цивільним позовом.

Враховуючи те, що договір найму з відповідачем не укладався, ОСОБА_2 в його квартирі не зареєстрований та не сплачує ніяких комунальних платежів, займає приміщення самоправно з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні квартирою та виселити його з квартири. Також просив стягнути судові витрати з відповідача.

Відповідачем було подано заперечення позов, згідно якого позов не визнає оскільки він є учасником АТО та проживав разом із своєю родиною, переселенцями, у м. Чернівці з 2015 року. В середині 2016 року він побачив об`яву в місцевих ЗМІ про те, що квартира АДРЕСА_2 є покинутою та ніхто нею не користується. Він зв`язавшись із власником квартири домовився про її оренду, а також що ним буде проведено ремонт комунікацій та самої квартири. Також зазначив, що ним була погашена заборгованість за комунальні послуги по квартирі та відкриті особисті рахунки на його прізвище на оплату води, газу та світла. Наприкінці листопада початку грудня квартиру було продано тричі за тиждень, після чого йому почали погрожувати нові власники та представник поліції. Крім того зазначив, що у нього є відео звернення власника квартири ОСОБА_6 , який стверджує, що дану квартиру не продавав та не порушував укладений із ним договір оренди. Вважає договора купівлі-продажу квартири незаконними. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

В ході розгляду до участі у розгляді справи були залучені третіх осіб: ОСОБА_3 , малолітнього ОСОБА_4 та Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування.

За ухвалою суду органом опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради було надано висновок від 13.11.2018 року №01/02-24/2960 про недоцільність виселення дитини та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

В судове засідання позивач не з`явився. Від його представника адвоката Гетьман Т.І. надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач та треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін.

Представник третьої особи органу опіки та піклування в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без участі представника. Просив прийняти рішення з врахуванням інтересів малолітньої дитини.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч.1 ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

У відповідності до ст.158 Житлового кодексу України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення".

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.12.2016 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (т.1 а.с.5-9).

Крім того встановлено, що між позивачем та відповідачем, будь-яких договірних відносин щодо порядку користування майном, відсутні, тому право користування квартирою на підставі договору у відповідача не виникло.

Натоміть провадження у даній справі неодноразово зупинялось за клопотанням відповідача.

Так, 22.08.2017 року зупинено до набрання законної сили рішенням по справі №725/3475/17 за позовом ОСОБА_7 , в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Відповідно до постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 03.07.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

13.12.2018 року зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №725/6130/18 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання недійсним доручення, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру.

Постановою Чернівецького апеляційного суду віл 14.11.2019 року в позові ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання недійсним доручення, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності відмовлено.

25.08.2020 року провадження зупинено до набрання законної сили рішенням по справі №725/3475/17 за позовом ОСОБА_7 , в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, оскільки Постановою Верховного суду від 29.07.2020 року задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_7 .. Скасовано постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 03.07.2018 року та справу 725/3475/17 направлено на новий апеляційний розгляд.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 29.09.2020 року в задоволенні позову ОСОБА_7 , в інтересах якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири відмовлено.

Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, керуючись своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, враховуючи ту обставину, що відповідач не має права власності на спірну квартиру, жодних правових підстав для проживання у спірній квартирі, а також порушує права позивача - власника квартири на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, відтак відповідача слід зобов`язати не чинити перешкод у користуванні квартирою та виселити з неї.

Крім того з відповідача у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн..

Керуючись ст.ст. 317,319,383 ЦК України, ст.ст. 64, 109, 158 ЖК УРСР, ст.ст.4-6, 76-81, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачений судовий збір в розмірі 640 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун