Дата документу 27.01.2021 Справа № 336/6748/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6748/19 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/807/31/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання малолітньої дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявоюпро визнання малолітньої дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яку в ході розгляду справи було уточнено.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона є відповідальним квартиро-наймачем квартири АДРЕСА_1 після смерті діда ОСОБА_3 , який вселився до вказаної квартири на підставі ордера на житлове приміщення. Разом із нею у вказаному житловому приміщенні зареєстрований та мешкає її рідний дядько ОСОБА_2 . Під час підготовки документів на приватизацію квартири вона дізналась про те, що у ній зареєстрована й її зведена сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За вказаною адресою була зареєстрована також її матір ОСОБА_5 , яку рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі № 336/692/15-ц від 25.03.2015 визнано такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , а також іншим рішенням суду ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_4 , яка в подальшому була усиновлена.

Зазначала, що визнання зведеної сестри такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідне їй для зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку та здійснення приватизації житлового приміщення, томупросила визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимог задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано, що не є перешкодою відповідно до положень ч. 3 статті 360 ЦПК України для апеляційного розгляду справи.

В судовому засіданні 16.09.2020р. ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення щодо помилковості висновків суду, а також заявив клопотання про витребування інформації, чи не скасовано усиновлення малолітньої ОСОБА_4 .

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16 вересня 2020р. задоволено вказане клопотання та витребувано від Управління у справах дітей Запорізької міської ради наступну інформацію: чи є чинним усиновлення ОСОБА_4 на теперішній час; чи зареєстрована малолітня ОСОБА_4 за місцем мешкання своїх усиновлювачів; чи надавався дозвіл на зняття її з реєстрації за адресою спірної квартири. Також витребувано для вивчення справу про усиновлення ОСОБА_4 від Комунарьского районного суду м. Запоріжжя ( а.с. 85-86).

В судовому засіданні 02 грудня 2020р. адвокат Доля Р.М. наполягав на задоволенні скарги та просив спрямувати додаткові запити щодо вище витребуваних доказів.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2020р. з урахуванням відповіді Управління у справах дітей Запорізької міської ради щодо відсутності відомостей про іншу реєстрацію ОСОБА_8 та відповіді Комунарьского районного суду м. Запоріжжя про відсутність такої справи апеляційним судом витребувано від Служби у справах дітей Вільнянської РДА Запорізької області інформації щодо реєстрації ОСОБА_8 за місцем проживання усиновлювачів; від Шевченківського районного у м. Запоріжжі відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) копію актового запису про народження ОСОБА_4 ; реквізити справи про усиновлення цієї дитини ( а.с. 111-112).

Запитувані у відповідності до вказаної ухвали та витребувані документи і справа про усиновлення були надані апеляційному суду.

В судове засідання апеляційного суду 27 січня 2021 року учасники справи не з`явились, будучи повідомлені належним чином, про що маються зворотне поштове повідомлення про отримання судової повістки відповідачем та розписка представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про отримання повістки ( а.с. 113).

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, врахувавши надані адвокатом Долею Р.М. пояснень, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши витребувані на стадії апеляційного провадження докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Встановлено, що предметом позову відповідно до заявлених вимог є захист права позивачки ОСОБА_1 на користування житловим приміщенням, розташованим за

адресою: АДРЕСА_2 .

Підставою для звернення до суду із зазначеним позовом стала, як вказує позивачка, наявність перешкод у користуванні квартирою, що полягають у реєстрації за місцем проживання ОСОБА_1 її зведеної сестри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У копії паспорту громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 29.07.2009, міститься запис про реєстрацію її місця проживання з 29.07.2009 за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, у копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 29.02.1996, міститься запис про реєстрацію його місця проживання з ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно 19.05.1998, копія якого наявна у справі, матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 , про що внесено відповідні відомості до графи "мати".

Згідно з даними копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_4 , виданого 12.02.2009, у графі "мати" міститься запис про ОСОБА_5 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у цивільній справі № 336/5624/13-ц, пр. № 2/336/2482/2013 від 07.10.2013 задоволено позов районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав; позбавлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку передано на опікування органу опіки та піклування районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району. Рішення суду набрало законної сили 18.10.2013 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/ 34109043).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у цивільній справі №336/692/15ц, пр. 2/336/899/2015 від 25.03.2015 позов ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання втратившою право користування житловим приміщенням задоволено.Визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 . Заочне рішення суду набрало законної сили 07.04.2015 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/43260561).

Вказаним судовим рішенням встановлено та відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню при розгляді цієї справи, що на підставі ордера № 6981 від 05.11.1980, виданого ОСОБА_3 на сім`ю у складі чотирьох осіб, у користування позивачів ОСОБА_3 , його дружини ОСОБА_9 , сина ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_5 надана квартира АДРЕСА_1 , яка є власністю територіальної громади м.Запоріжжя, знаходиться на балансі МКП «Основаніє». Копія цього ордера наявна в матеріалах справи.

Згідно з копією розпорядження заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району №633 р від 08.11.2013 "Про закріплення права користування житлом за малолітньою ОСОБА_4 , 2008 р.н.", за цією дитиною закріплено право користування житловою площею квартири АДРЕСА_1 , а також надано розпорядження МКП "Основаніє" та ВП КП ВРЕЖО №3 взяти під збереження право користування житлом за цією адресою ОСОБА_4 , не виконувати дій щодо відчуження (обміну, продажу, дарування тощо) від її імені або зняття її з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

За відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, наданими на запит суду 23.12.2019, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 29.05.2013 по теперішній час.

Позивач ОСОБА_1 вказувала у позові, що її зведена сестра ОСОБА_4 після передачі органу опіки та піклування у зв`язку з позбавленням батьківських прав її матері ОСОБА_5 відносно неї до спірної квартири не поверталась, у ній не мешкає, була усиновлена, а тому втратила право на це житлове приміщення.

Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування надала письмові заперечення проти цих позовних вимог, посилаючись на їх незаконність у зв`язку з наявністю чинного розпорядження голови районної адміністрації від 08.11.2013 №633р "Про закріплення права користування житлом за малолітньою ОСОБА_4 , 2008 р.н.", яким за дитиною закріплено право користування квартирою АДРЕСА_1 . Відповідно до програмного комплексу "Приватизація житла", як зазначає сторона відповідача, вказана квартира не приватизована, занедбана, наявна заборгованість зі сплати комунальних послуг. Біологічна мати дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , позбавлена батьківських прав рішенням Шевченківського районного суду м. Запо-ріжжявід 07.10.2013 у цивільній справі № 336/5624/13-ц. У травні 2015 року ОСОБА_10 усиновлена іншими батьками, але вказане розпорядження щодо неї залишається чинним.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що, оскільки розпорядженням районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевчен-ківському району№ 633р від 08.11.2013 "Про закріплення права користування житлом за малолітньою ОСОБА_4 , 2008 р.н.", за нею закріплено право користування житловою площею квартири АДРЕСА_1 , то воно має бути збереженим на виконанняприписів ст. 71 ЖК України, ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування". При цьому, на збереження цього права не впливає факт усиновлення дитини. Крім того, позивачкою не доведено, та, відповідно, судом не встановлено порушення житлових прав ОСОБА_1 , а спосіб захисту, який вона просить застосувати, безпосередньо порушує законні права та інтереси малолітньої дитини.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що з усиновленням малолітньої ОСОБА_4 припинився її статус особи, яка позбавлена батьківського піклування, а тому вичерпало свою дію і розпорядження органу опіки та піклування щодо збереження за нею житлових прав у спірній квартирі. Тому вважає вказані висновки суду помилковими.

Колегія при перевірці доводів апеляційної скарги встановила, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2014р., яке набрало законної сили 06.02.2014р., малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була усиновлена.

В ході апеляційного розгляду було витребувано та оглянуто цивільну справу про усиновлення, та копію актового запису про народження вказаної малолітньої дитини.

Для збереження таємниці усиновлення колегією будь-які документи з цього питання

до матеріалів цієї цивільної справи не приєднувались, а лише здійснено їх огляд та дослі-

дження, а також не зазначаються у цьому рішенні конкретні дані, що стосуються усиновлення.

Встановлено, що рішення про усиновлення не скасовано, тобто усиновлення є чинним, а до актового запису про народження ОСОБА_4 згідно з рішенням суду про усиновлення були внесені відповідні зміни.

Згідно з приписами статті 234 СК України дитина, яка усиновлена, зберігає права на пенсію, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, які вона мала до усиновлення.

Натомість, відповідно до вимог статті 232 СК України: ч.1 - з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням; ч. 3 - з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням; ч. 4 - усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини; ч. 5 - усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Пунктом 60 постанови КМУ № 866 від 24.09.2008р. «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» передбачено, що районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради, об`єднаної територіальної громади у разі втрати дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування приймає рішення про припинення опіки над майном.

В рішенні суду про усиновлення ОСОБА_4 не мається вказівки з приводу збереження правових зв`язків із родичами по лінії матері, яку позбавлено батьківських прав, а батько у свідоцтві про народження записаний зі слів матері. А також не вирішувалось питання щодо збереження прав малолітньої усиновленої на майно.

З досліджених матеріалів цивільної справи про усиновлення встановлено, що усиновлювачі створили для дитини належні житлові умови, маючи на праві власності двоповерховий будинок, який складається з 7 кімнат, у якому мається газове опалення, гаряча вода, у дворі дитячий майданчик та є можливість виділити дитині окрему кімнату.

На запит апеляційного суду Служба у справах дітей Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області надала інформацію, що відповідно до довідки, виданої реєстраційним відділом виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області, № 3264 від 15.12.2020р., малолітня дитина, яка до усиновлення мала ПІБ ОСОБА_4 , зареєстрована за місцем мешкання своїх усиновлювачів з 11.02.2014р. по теперішній час.

Отже, малолітня дитина ОСОБА_4 у зв`язку із її усиновленням набула в особі усиновлювачів нових батьків, а тому втратила статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Саме її нові батьки мають тепер забезпечити дитині умови проживання та постійне місце проживання, яким у відповідності до вимог ч. 4 статті 29 ЦК України ємісце проживання її батьків (усиновлювачів).

Зважаючи на вище наведені нормативні акти та обставини у цій справі, у зв`язку з усиновленням ОСОБА_4 відпали підстав для збереження за нею житлових прав на квартиру АДРЕСА_1 , які забезпечувались їй як дитині, що позбавлена батьківського піклування, але на тепер втратила такий статус з 06.02.2014р., та з 11.02.2014р. - дня реєстрації місця її проживання у будинку усиновлювачів набула житлових прав у їх житлі.

Зважаючи на все вище наведене, колегія визнає апеляційну скаргу обґрунтованою, тому у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України задовольняє її та скасовує оскаржуване рішення із ухваленням постанови про задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376,381-384, 389, 3690 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2020 рокуу цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01 лютого2021 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.