Справа № 495/7269/19
№ провадження 4-с/495/5/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2021 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/7269/19,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Білгород - Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/, старший державний виконавець Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Одеса/- Березнюк Ангеліна Володимирівна щодо обрахування розрахунку суми заборгованості по аліментах неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по аліментах,

представника заявника адвоката Царенко О.О.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи адвоката Каланжова В.І.,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції заявника.

12 серпня 2019 року заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою, заінтересовані особи - Білгород - Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/, старший державний виконавець Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/ - Березнюк Ангеліна Володимирівна, щодо обрахування розрахунку суми заборгованості по аліментах неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по аліментах, просить суд: визнати дії неправомірними, зобов`язати здійснити перерахунок, стягнути судові витрати.

Так, вимоги скаржника мотивовані тим, що стягувач ОСОБА_2 через канцелярію Білгрод - Дністровського МР ВДВС 26.07.2019 року надала заяву з проханням прийняти до примусового виконання виконавчий лист № 495/3121/18 від 16.05.2018 року, виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області.

29.07.2019 року постановою старшого державного виконавця Березнюк А.В. відкрито виконавче провадження за наведеним вище виконавчим листом.

Того ж дня, боржник ОСОБА_1 надав виконавцю банківську роздруківку про сплату ним аліментів на користь стягувачки ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за 2018-2019 роки.

ОСОБА_1 повідомив, що офіційно не працює, був приватним підприємцем, але свою діяльність припинив,зобов`язався сплачувати аліменти, що викладено у акті державного виконавця.

31.07.2019 року до Відділу звернулась стягував ОСОБА_2 , яка повідомила, що не зараховує перелік проплат пред`явлених ОСОБА_1 банківських роздруківок АТ КБ «Приватбанк» в сплату аліментів, тому що дані проплати були призначені щодо іншої сплати боргу, а саме компенсацію за розбиту автівку.

01.08.2019 року стягувач ОСОБА_2 звернулась до Відділу із заявою про надання їй розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_1 , внаслідок чого 05.08.2019 року старшим державним виконавцем Березнюк А.В. було встановлено заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_1 , станом на 31.07.2019 року у сумі 15666,67 грн.

Тобто державний виконавець не врахувала надані боржником ОСОБА_1 довідки руху коштів АТ КБ «ПриватБанк», де в графі «одержувач» зазначено ПІБ стягувача ОСОБА_2 , а в графі призначення платежу зазначено « ОСОБА_4 ».

За викладених обставин, скаржник вважає, що існують усі правові підстави для задоволення вимог його скарги.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.08.2019 року відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 13.12.2019 року, залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав на просить суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні залишила вирішення питанні на розсуд суду, пояснила при цьому, що не врахувала вказані проплати заявника, оскільки ОСОБА_2 проти цього заперечувала, вказавши, що ці кошти не є аліментами.

Представник заінтересованої особи - адвокат Каланжов В.І. з вимогами скарги не погодився, вказуючи при цьому, що повинно бути вказано саме аліменти, а вказівка " ОСОБА_5 " і інше не є належним підтвердженням, що сплачені кошти є саме аліментами на утримання дитини, просив в задоволені скарги відмовити повністю.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Вислухавши представника заявника, представників заінтересованих осіб, матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2018 року по справі № 495/3121/18, 18.07.2019 року був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2018 року та до досягнення дитиною повноліття./л.с.7/.

Отримавши вказаний виконавчий лист, стягувач ОСОБА_2 26.07.2019 року звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа № 495/3121/18 від 16.05.2018 року./л.с.6/.

29.07.2019 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Березнюк А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. /л.с.9/.

Того ж дня, виконавцем складений акт від 29.07.2019 року, у якому вказано, що до відділу ДВС звернувся боржник ОСОБА_1 , який надав банківську роздруківку про сплату ним аліментів на користь стягувача ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за 2018-2019 рр. ОСОБА_1 повідомив, що офіційно не працює, був приватним підприємцем, але свою діяльність припинив. Зобов`язався сплачувати аліменти. /л.с.10/.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2019 року до Відділу ДВС звернулась стягувач ОСОБА_2 , яка повідомила, що не зараховує перелік проплат, пред`явлених ОСОБА_1 банківських роздруківок АТ КБ «ПриватБанк», в сплату аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_5 , тому що дані проплати були призначені для іншої сплати боргу, а саме компенсація за розбиту машину, про що викладено у акті державного виконавця від 31.07.2019 року./ л.с.18,19/.

Боржник же в свою чергу, у своїй заяві від 02.08.2019 року до державного виконавця просив зобов`язати ОСОБА_2 у підтвердження її слів надати документальне підтвердження дійсності розбитого авто, з конкретизацією її марки та наведення доказів кому вона належала та підстав для виплати боргу за ремонт авто /л.с.21-23/.

Втім, жодною із сторін не надано відповіді на вказану заяву.

Разом з тим, 01.08.2019 року стягувач ОСОБА_2 звернулась до Відділу із заявою про надання їй розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_1 .

Так, 05.08.2019 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби складений розрахунок заборгованості по аліментах згідно вимог виконавчого листа № 495/3121/18 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1000 грн щомісячно на утримання дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для відповідної категорії дитини, станом на 31.07.2019 року у сумі 15 666,67 грн, де у відомостях про сплату боргу боржником жодного повідомлення, тобто 0,00. /л.с.24/.

Оцінка аргументів сторін. Нормативне обґрунтування, висновки суду.

Вказане означає, що старшим державним виконавцем Березнюк А.В. не прийнято до уваги надану роздруківку руху коштів, надану боржником у підтвердження сплати ним чергових платежів в якості сплати аліментів.

Заперечуючи проти задоволення скарги, представник заінтересованої особи - ОСОБА_2 наполягав на існуванні між сторонами інших договірних домовленостей фінансового характеру, в рахунок часткового погашення яких вносились кошти боржником.

До того ж вказував, що паперовий документ взагалі не містить номер банківського рахунку, на який перераховувались кошти.

У роздруківках вказано лише ім`я отримувача, проте не зазначено номер банківської картки отримувача, що не дозволяє ідентифікувати адресата.

Натомість, суд не погоджується з вказаними ствердженнями представника заінтересованої особи, з огляду на те, що ним не надано до суду жодного належного та об`єктивного доказу на існування «інших домовленостей фінансового характеру».

До того ж, як зазначав скаржник, ОСОБА_2 не заперечує самого факту отримання коштів, ставить під сумнів лише призначення платежу.

Щодо стверджень представника про неможливість ідентифікації адресата, суд вважає їх досить суперечливими, адже як видно з самої виписки по рахунку скаржника, у ньому мається Одержувач/тобто адресат/ - ОСОБА_2 , а відсутність зазначення банківської картки ймовірно є наслідком конфіденційності такого роду інформації, та до того ж не впливає на результат переводу грошових коштів.

Крім того, у більшості здійснених переказів грошових коштів є призначення.

Усі вони стосуються сина ОСОБА_5 . Про жодні інші призначення не йдеться.

Згідно до ч.1, ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

В ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Стаття 71 ЗУ « Про виконавче провадження « передбачає порядок стягнення аліментів. 1. Порядок стягнення аліментів визначається законом. 3. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. 4. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником.

У відповідності до п.1,3.4 розділу ХVІ Інструкції № 512/5, Виконавець розпочинає примусове виконання рішення про стягнення аліментів на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

У відповідності до ч.8 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК Україна).

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Ураховуючи те, що спір виник щодо розміру заборгованості за аліментами, такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З огляду на вищевикладене, суд, враховуючи Інструкцію з організації примусового виконання рішень № 5122/5 від 02.04.2012 року, вимоги чинного законодавства, та факт того, що скаржник вчасно надав державному виконавцю докази перерахування коштів, який не був взятий до уваги лише з підстав не врахування його стягувачем, однак взявши до уваги правову природу даного доказу, з урахуванням наявності у ньому усіх необхідних даних, що окреслюють дійсність вчинення боржником відповідних платежів на користь ОСОБА_2 з призначенням платежу для сина ОСОБА_5 / у різній інтерпретації/, відсутності загалом заперечень стягувача про отримання даних грошових коштів, та не доведення її ствердження на існування інших договірних домовленостей фінансового характеру з ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що старший державний виконавець Білгород-Дністровського ВДВС Березнюк А.В. неправомірно не взяла до уваги надану до матеріалів виконавчого провадження копію руху по рахунку ОСОБА_1 , з якого достовірно вбачається здійснення сплати аліментів у рахунок стягувача ОСОБА_2 , а отже її дії дійсно були неправомірними.

Згідно п. 18 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 6, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного, з урахуванням підтвердженого в судовому засіданні факту неправомірності дій старшого державного виконавця Березнюк А.В. щодо неврахування часткової сплати аліментів при нарахуванні заборгованості, суд вважає, що існують усі правові підстави для зобов`язання старшого державного виконавця Березнюк А.В. здійснити перерахунок заборгованості сплати аліментів з урахуванням наявних в матеріалах виконавчого провадження квитанцій про перерахунок ОСОБА_2 грошових коштів ОСОБА_1 .

Керуючись, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 195 СК України, ст.ст. 12,13,83,447-453 ЦПК України суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Білгород - Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/, старший державний виконавець Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/- Березнюк Ангеліна Володимирівна щодо обрахування розрахунку суми заборгованості по аліментах неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості по аліментах задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Одеса/- Березнюк Ангеліни Володимирівни в нарахуванні заборгованості зі сплати аліментів на підставі виконавчого документа, виданого 18.07.2019 року у справі № 495/3121/18 в період з 11.04.2018 року по 31.07.2019 року /без врахування відповідних доказів часткової сплати аліментів/ - неправомірними.

Зобов`язати старшого державного виконавця Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/- Березнюк Ангеліну Володимирівну здійснити перерахунок заборгованості сплати аліментів на підставі виконавчого документа, виданого 18.07.2019 року у справі № 495/3121/18 в період з 11.04.2018 року по 31.07.2019 року включно, з урахуванням наявних в матеріалах виконавчого провадження / ВП № 59663745/ квитанцій про перерахунок ОСОБА_2 грошових коштів ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 09 червня 2021 року

Суддя: