Справа № 743/656/21
Провадження №2/743/276/21
УХВАЛА

04 червня 2021 року смт. Ріпки

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Павленко О.В., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Ріпкинський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Ріпкинський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), та просить суд визнати виконавчий напис від 22.01.2021, вчинений приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстріза №3333, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»в сумі 39814,08 грн., таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на користь позивачки всі понесені останньою судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, у розмірі 3500 грн. та звільнити від сплати судового збору

Крім того, разом з позовною заявою позивачка подала заяву про забезпечення вищевказаного позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №3333 від 22.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису нотаріуса №3333, вчиненого 22.01.2021 у виконавчому провадженні №65430793.

Щодо вимоги позивачки звільнити її від сплати судового збору, зазначаю наступне.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при пред`явленні позову про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, а також позову про визнання недійсним кредитного договору, договорів іпотеки, застави, поруки без застосування наслідків їх недійсності розмір судового збору обчислюється із ставок, встановлених законом за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки такі вимоги не є майновими та не підлягають грошовій оцінці. При цьому підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при пред`явленні позову споживачем.

Однак, у спірних правовідносинах позивачкою оскаржується виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом про звернення стягнення заборгованості, яка виникла за договором, а не звернення стягнення на вказані у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 предмети.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Предметом спору у позовній заяві є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Таким чином, у даному випадку, позивачка не може керуватися ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, в зв`язку з чим позивачкою не було сплачено судовий збір, з огляду на наступне.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя доходить висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн. (станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2270 грн.).

Також, за подання заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 грн. відповідно (пп.4 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»).

Згідно ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, позивачці необхідно сплатити 1362 грн. (2270*0,4+2270*0,2) судового збору або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч вказаних вимог закону, позивачка не сплатила суму судового збору та не надала документи, що звільняють її від його сплати.

Згідно частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Ріпкинський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- залишити без руху.

Надати позивачці строк - десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачці, що у разі не виправлення недоліків позовної заяви у встановлений суддею строк, вона буде вважатись не поданою та повернута позивачці.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Павленко