Справа № 199/8202/20
РІШЕННЯ

іменем України

13.04.2021

м. Дніпро

справа №199/8202/20

провадження № 2/199/1210/21

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Столяренко А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання протиправною відмову щодо визнання права на приватизацію та зобов`язання оформити приватизацію житлового приміщення, -

за участі учасників справи:

представника позивача - адвоката Горобець Ю.В.,

представника відповідача Єрмілка А.А. ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання протиправною відмову щодо визнання права на приватизацію та зобов`язання оформити приватизацію житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 20.09.2019 позивач звернувся до відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про передачу у приватну власність житлового приміщення у гуртожитку кімнати АДРЕСА_2 . До заяви він додав усі документи, які передбачено пунктом 18 Положення №396. Проте, відповідач листом від 07.10.2019 №3/16-4289 відмовив позивачу у приватизації з підстав того, що у наданому пакеті документів відсутні відомості про реєстрацію та документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 в період з 12.02.1999 по 15.12.2003. Також у листі відповідачем зазначено, що в довідці від 15.07.2019 №1050 відсутня інформація, що Орлівщинський старостинський округ №3 Піщанської сільської ради Новомосковського району було визначено уповноваженим органом приватизації в с. Орлівщина в період реєстрації ОСОБА_1 з 26.06.1996 по 26.10.1998. При цьому відповідач також зазначив, що підставою у відмові надання адміністративної послуги є оформлення документів неналежним чином.

За таких обставин, позивач ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради у формі листа від 07.10.2019 №3/16-4289 щодо визнання за ОСОБА_1 права на приватизацію жилого приміщення у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради оформити приватизацію житлового приміщення у гуртожитку за адресою - АДРЕСА_2 загальною площею 22,4 кв.м., житловою площею14,4 кв.м. на ім`я ОСОБА_1 , стягнути судові витрати з відповідача.

Ухвалою суду від 04 грудня 2020 року справу прийнято до розгляду та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу по суті.

13 квітня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача Горобець Ю.В. позов підтримала у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Вважала, що відповідач Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради неправомірно відмовив позивачу ОСОБА_1 у оформленні приватизації у гуртожитку, а тому лише через суд позивач може захистити своє право.

Представник відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради Єрмілка А.А. проти задоволення позову заперечував, підтримавши наданий відзив на позов. Зокрема зазначивши, що листом 07.10.2019 №3/16-4289 Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради не відмовив ОСОБА_1 у праві на приватизації, а запропонував надати весь пакет необхідних документів, передбачених пунктом 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396. Оскільки позивач більше не звертався до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, то його звернення до суду є передчасним.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За правилами статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

У частині третій статті 9 ЖК Української РСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Зазначені норми є загальними, оскільки відсилають до спеціального законодавства.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Відповідно до частини четвертої статті 5 зазначеного Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина п`ята статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду").

Статтею 4 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" передбачено, що громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради.

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення № 396), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі №200/18858/16.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Прокопович проти Росії" ЄСПЛ визначив, що концепція "житла" за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. "Житло" - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання "житлом", що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення ЄСПЛ у справі "Баклі проти Сполученого Королівства" від 11 січня 1995 року, пункт 63).

Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції.

Аналіз вищевикладений статей свідчить про те, що встановлене законом право громадянина на житло, у тому числі і на приватизацію житла презюмується і підлягає захисту у разі його порушення.

Згідно із частиною одинадцятою статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Пунктом 18 Положення № 396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 мешкає у гуртожитку, розташованому за адресою - АДРЕСА_2 .

20.09.2019 ОСОБА_4 звернувся до органу приватизацію з питання оформлення передачі йому у приватну власність жилого приміщення у гуртожитку і надав відповідні документи.

Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради листом від 07.10.2019 №3/16-4289 повідомила ОСОБА_4 проте, що ним надані не всі документи, передбачені пунктом 18 Положення № 396.

Судом також встановлено і не заперечується сторонами по справі, що більше до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з питання приватизації ОСОБА_4 не звертався.

Розглядаючи справу, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 361/5544/18 висловив правову позицію про те, що право на приватизацію мешканцями гуртожитків може бути реалізоване лише при наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування - рішення відповідної ради передбаченого пункту 5 частини першої статті 5 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".

Оскільки такого рішення орган місцевого самоврядування по заяві ОСОБА_4 не приймав, а лише у своєму листі від 07.10.2019 висловив зауваження до поданих документів, то звернення позивача до суду є передчасним, що не позбавляє права позивача повторно звернутися до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, надавши усі необхідні документи передбачені п.18 Положення №396.

За встановлених обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи результат розгляду справи та вимоги ст.141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання протиправною відмову щодо визнання права на приватизацію та зобов`язання оформити приватизацію житлового приміщення - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 22.04.2021.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Відповідач Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, ЄДРПОУ 3811467, місце знаходження - вул. Воскресенська, 16, м. Дніпро, 49000.

Суддя О.Б.Подорець