Єдиний унікальний номер справи 489/4306/20
Провадження № 22-ц/812/907/21 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегія суддів судової палати в цивільних справах суду в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Євроінс Україна» рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, ухвалене у приміщенні того ж суду 10 березня 2021 року, під головуванням судді Коваленка І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

у с т а н о в и л а :

14 вересня 2020 року ОСОБА_1 пред`явив до ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Євроінс Україна» (далі ПрАТ «СК «Євроінс Україна») зазначений позов, який обґрунтовував наступним.

Позивач ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 , є співвласниками транспортного засобу Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1 .

05 вересня 2019 року о 17 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи належним йому транспортним засобом ВАЗ 2115, державний номер НОМЕР_2 , на перехресті вулиць Пограничної та 9-ї Слобідської у м. Миколаєві, в порушення вимог підпункту «б» пункту 2.3, пункту 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та не надав перевагу в русі транспортному засобу Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався у зустрічному напрямку, допустив зіткнення вказаних автомобілів, що призвело до пошкодження транспортного засобу останнього та заподіяння тому матеріальних збитків.

Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30 жовтня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність Транспортного засобу ВАЗ 2115, державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , була забезпечена в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8467760.

Оскільки у результаті дорожньо-транспортної пригоди Mitsubishi Outlander отримав механічні пошкодження, то ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатив ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 10 644 гривень 85 копійок, та ОСОБА_3 було сплачено 2 000 гривень франшизи.

Проте, відповідно до наряду-замовлення № ЛЕГ-002017 від 02 жовтня 2019 року фактичні витрати на ремонт автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1 , склали 65 945 гривень 08 копійок, які добровільно сплачене відшкодування покрило лише частково.

Крім того, в момент дорожньо-транспортної пригоди позивач переніс значний емоційний стрес, який супроводжувався відчуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху, у зв`язку з чим він морально страждав.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просив стягнути на свою користь з ПрАТ «СК «Євроінс Україна», різницю між фактичними витратами на ремонт автомобіля та виплаченими страховою компанією в розмірі 53 300 гривень 23 копійки, а з відповідача ОСОБА_4 відшкодувати завдану моральну шкоду, яка позивачем оцінена в 10 000 гривень.

Крім того, з ОСОБА_4 просив стягнути на свою користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 53 300 гривень 23 копійок та 420 гривень 40 копійок судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 84 гривень 80 копійок судового збору.

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до них в повному обсязі та стягнути судовий збір, пов`язаний з розглядом апеляційної скарги у розмірі 1 216 гривень 20 копійок.

Скаргу обґрунтовувало невідповідністю висновків суду обставинам справи та положенням чинного законодавства.

Жоден з учасників справи правом на відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд І інстанції виходив з того, що, позивач надав суду належні та допустимі докази на підтвердження виплати йому страхового відшкодування ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не в повному обсязі, а тому позовні вимоги до Страхової Компанії підлягають задоволенню в розмірі, вказаному позивачем.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду не погоджується з встановленими судом 1 інстанції обставинами та правовідносинами, його висновки щодо результату вирішення справи, вважає не вірними, не обґрунтованими й не законними.

Вирішуючи спори даної категорії, суди повинні беззастережно дотримуватися вимог цивільно-процесуального закону, зокрема, ст. ст. 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі.

Згідно них, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77-78, ч. ч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Оскаржене рішення районного суду не у повній мірі відповідає виписаному.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, позивачу ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_2 , на праві спільної сумісної власності належить транспортний засіб Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та тимчасовим реєстраційним талоном НОМЕР_4 (а.с. 16).

05 вересня 2019 року о 17 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2115, державний номер НОМЕР_2 , та рухаючись на перехресті вулиць Пограничної та 9-ї Слобідської у м. Миколаєві, в порушення вимог підпункту «б» пункту 2.3, пункту 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та не надав перевагу в русі транспортному засобу Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку, допустив зіткнення автомобілів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Mitsubishi Outlander, отримав механічні пошкодження, що призвело до заподіяння позивачеві матеріальних збитків.

Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30 жовтня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 10).

Забезпечений транспортний засіб ВАЗ 2115, державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , цивільно-правовою відповідальністю в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8467760 (а.с. 12).

Відповідно до наряду-замовлення № ЛЕГ-002017 від 02 жовтня 2019 року фактичні витрати на ремонт автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1 , склали 65 945 гривень 40 копійок (а.с. 14), які позивач сплатив.

ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не погоджуючись з зазначеним розміром шкоди зазначала, що 10 вересня 2019 року, представник Страхової компанії оглянув транспортний засіб потерпілої особи, результати якого зафіксував в акті огляду пошкодженого транспортного засобу.

На підставі акту огляду, представником страхової компанії було підготовлено калькуляцію вартості відновлювального ремонту з використанням ліцензійного програмного забезпечення «Audatex», рекомендованого наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092.

Згідно вказаного акту, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було підготовлено Звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , № 3546 від 06 травня 2020 року, відповідно до якого, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу становить 13 425 гривень 28 копійок (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування), який підтверджує правильність розрахунку ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (а.с. -42-44).

16 жовтня 2020 року страховою компанією складено страховий акт № 25960/19 та прийнято рішення про виплату на користь ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 9 117 гривень 76 копійок та на користь позивача ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 1 200 гривень, а всього на їх користь 10 317 гривень 76 копійок (а.с. - 13).

Того ж дня, грошові кошти платіжними дорученнями № 6080 та №6068 були перераховані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV.

Закон № 1961-IVрегулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Законі № 1961-IV детально регламентовано дії водія,транспортного засобу, причетного до дорожньо транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як передбачено ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

При цьому, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (п. 71 Постанови).

Тобто, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Аналогічний правовий висновок викладено у поставі Верховного Суду від 11.12.2019 року по справі № 522/15636/16-ц.

З огляду на вищенаведені положення законодавства, а також враховуючи те, що страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», а саме - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, висновок суду І інстанції щодо обов`язку ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою є помилковим та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Рішення суду І інстанції в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди стороною не оскаржувалося, а тому колегією суддів не переглядається.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Отже, ухвалене судом рішення, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права в оскаржуваній частині, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, що становить різницю між виплаченими грошовими коштами та вартістю відновлювального ремонту згідно рахунку, наданого позивачем.

Також, за результатами розгляду апеляційної скарги та у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягає компенсація судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 216 гривень 20 копійок.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Євроінс Україна» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2021 року, в оскаржуваній частині та в частині розподілу судових витрат скасувати і прийняти постанову, якою в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Євроінс Україна» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 216 гривень 20 копійок.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий П.П.Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

________________________________________________________

Повний текст постанови складено 05 травня 2021 року.