ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 766/556/21
Номер провадження: 22-ц/819/1848/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Приходько Л.А.,

суддів: Базіль Л.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Дундич А.О.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дробіков Данило Сергійович, на ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2021 року у складі головуючого судді Єпішина Ю.М.,

встановив:

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява обґрунтована тим, що 24 листопада 2009 року Комсомольський районний суд м.Херсона ухвалив у справі № 2-3948/2009 рішення, яким задоволено вимоги Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в особі Херсонського управління ПРД АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за кредитним договором №0 від 19 вересня 2007 року.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило а ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеним з нею кредитним договором №0 1).

11 жовтня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №2018/К про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту укладеного з ОСОБА_1 , в тому числі за договором кредиту №0 1).

Враховуючи зазначене, заявник просив суд замінити у спірних правовідносинах вибулого стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №2-3948/2009 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №0 0).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2021 року заяву задоволено. Замінено вибулого стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у справі №2-3948/2009 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №0 1).

Задовольняючи вимоги заявника суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відбулася заміна кредитора, тому є підстави для заміни стягувача у виконавчому листі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дробіков Д.С., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити ТОВ «Вердикт Капітал» у задоволенні заяви, про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Скарга обґрунтована тим, що суд, дійшовши висновку про наявність підстав для здійснення процесуального правонаступництва у справі за кредитним договором, не звернув увагу на те, що на момент звернення ТОВ «Вердикт Капітал» до суду з заявою про заміну сторони у цивільній справі, а фактично заміну сторони у виконавчому провадженні, виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 24 листопада 2009 року по справі №2-3948/09 взагалі не існувало, що унеможливлювало здійснити зазначену процесуальну дію.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» заперечуючи проти апеляційної скарги просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, зазначивши що, на його думку, ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Дробіков Д.С. апеляційну скаргу підтримав за обставинами викладеними у скарзі. Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити заявнику у задоволені заяви про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до частин 1- 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 2, 4 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 24 листопада 2009 року у справі № 2-3948/2009 задоволено вимоги Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в особі Херсонського управління ПРД АКІБ «УкрСиббанк». Стягнено з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 1) від 19.09.2007 року в сумі 276236,14 грн. та судові витрати в розмірі 1950,00грн.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило а ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеним з нею кредитним договором №0 1).

11 жовтня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №2018/К про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту укладеного з ОСОБА_1 , в тому числі за договором кредиту №0 1).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постановах Верховного Суду, зокрема від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11, від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 та інших.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Частиною 5 статті 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності зміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Враховуючи, що ТОВ «Вердикт Капітал» набуло всіх прав первісного кредитора - ПАТ «УкрСиббанк», у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, де боржником є ОСОБА_1 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що його звернення як правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для заміни стягувача у цивільній справі, а не у виконавчому провадженні колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Зі змісту заяви ТОВ «Вердикт Капітал», вбачається, що звертаючись до суду з вимогами про заміну стягувача у справі, заявник обґрунтував свої вимоги положеннями статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 442 ЦПК України, які регулюють саме заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що ТОВ «Вердикт Капітал», будучи правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» у правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору №0 від 19 вересня 2007 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк», має право на надання йому статусу стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження.

Враховуючи зміст заявлених ТОВ «Вердикт Капітал» вимог, а також те, що без зміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження», звернення ТОВ «Вердикт Капітал», як правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, відповідно до вимог статті 442 ЦПК України до відкриття виконавчого провадження заміна боржника або стягувача здійснюється у виконавчому листі, а не у справі, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає за необхідне змінити судове рішення, зазначивши про заміну вибулого стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому документі виданому на виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 24 листопада 2009 року у справі №2-3948/2009 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №0 1).

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дробіков Данило Сергійович, задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22 червня 2021 року змінити, викласти в такій редакції.

Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому документі виданому на виконання рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 24 листопада 2009 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №0 1).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 23 листопада 2021 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: Л.В. Базіль

Н.В. Орловська