Справа № 643/3223/21
Провадження № 2/643/3011/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Насирової М. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Московський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та припинення стягнення адіментів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Московський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 05 березня 2021 року, просить:

звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам в сумі 56733,50 грн. та стягнення аліментів відповідно до постанови старшого державного виконавця Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Андруся П. А. від 04 лютого 2021 року реєстраційний номер ВП № 64299113 від 04 лютого 2021 року на користь ОСОБА_2 по утриманню малолітньої доньки ОСОБА_3 в спосіб відкликання судового наказу по справі № 643/2049/19 з ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач та донька проживають разом, окремо від відповідача, донька знаходиться повністю на його утриманні, а ОСОБА_2 такої участі не приймає, відтак наявні всі підстави для звільнення від сплати аліментів та заборгованості по них.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; залучено Московський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; встановлено учасникам провадження строки для подання заяв по суті справи.

31 березня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, через його необґрунтованість. Зокрема, відповідач зазначила, що наразі донька дійсно проживає з позивачем, однак це зумовлено тим, що останній не дає їй можливості належним чином виконувати свої батьківські обов`язки та перешкоджає спілкуватися з донькою.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, через їх необгрунтованість.

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

20 жовтня 2012 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народилася ОСОБА_3 .

04 квітня 2019 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ у справі № 643/2049/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року у справі № 643/2049/19 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2019 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2020 року у справі № 643/11446/20 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1355. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище « ОСОБА_4 ».

05 листопада 2020 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ у справі № 643/16933/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 30 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

04 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Андрусем П. А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64299113 на підставі судового наказу № 643/2049/19 виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Машкіною І. О. від 03 березня 2021 року, за боржником ОСОБА_1 рахується заборгованість за період з квітня 2019 року по лютий 2021 року у розмірі 56733,50 грн.

Під час судового розгляду справи встановлено, що до 13 серпня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом зі своєю донькою проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечується сторонами провадження.

Починаючи з 13 серпня 2020 року відповідач змінила місце проживання та почала проживати окремо від ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_5 .

Факт проживання доньки ОСОБА_5 разом з батьком ОСОБА_1 , окремо від ОСОБА_2 , з 13 серпня 2020 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується актом обстеження умов проживання від 26 серпня 2020 року, складений Службою у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради; поясненнями учасників провадження у судовому засіданні; наявними в матеріалах справи копій письмових звернень ОСОБА_2 до різних державних органів та відповідей на них (а. с. 50, 64, 66, 69).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу вказаних норм Сімейного кодексу України слідує, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

Частина перша ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а стаття 273 Сімейного кодексу України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182 184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями статті 273 Сімейного кодексу України має на меті скасування їх присудження.

З аналізу вказаних статей слідує, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок батька платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Вирішуючи спір в частині звільнення позивача від заборгованості по аліментам, суд виходить з положень частини 2 статті 197 Сімейного кодексу України про те, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Положеннями ч. 2 ст. 188 Сімейного кодексу України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Факт зміни місця проживання одного з батьків та, як наслідок, залишення дитини проживати з іншим, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача.

Обставиною, що має істотне значення у такому випадку слід вважати зміну ОСОБА_2 місця проживання, оскільки з настанням цієї обставини ОСОБА_1 , як батько, безпосередньо утримує доньку в повному обсязі, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується учасниками провадження.

За змістом ст. 180, 182 Сімейного кодексу України право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

За таких обставин, наявні законні підстави для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам на утримання дочки, що утворилась за період з 13 серпня 2020 року та від звільнення від сплати аліментів в подальшому, оскільки під час розгляду справи обставин, що свідчать про протилежне, судом не встановлено.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908, 00 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 76 81, 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Московський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та припинення стягнення адіментів задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам з 30 жовтня 2020 року, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 04 квітня 2019 року Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/2049/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Звільнити ОСОБА_1 з 30 жовтня 2020 року від сплати аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 04 квітня 2019 року Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/2049/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 червня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , м. Харків, пл. Захисників України, 7/8.

Суддя М. В. Власенко