Провадження № 2/127/4149/20
01 лютого 2021 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Іщук Т.П.,
за участю секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в м.Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
За таких обставин позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитними договорами в розмірі 143407,44 грн та 63 800,98 грн, а також понесені судові витрати.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2019 було відкрите спрощене позовне провадження в справі з повідомленням (викликом) осіб. Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачам рекомендованим листом з повідомленням в порядку визначеному чинним законодавством.
Правом подання відзиву на позовну заяву відповідачі не скористалися.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак до суду подав заяву за змістом якої просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиви на позов не надали, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.
Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.
Вимогами статей 19, 21 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що спілка надає кредитні кошти на умовах їх платності. Розмір плати за надання кредиту кредитна спілка встановлює самостійно.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом установлено, що 26.12.2019 між КС «Істок» та членом кредитної спілки ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит №ДКВ-2818 (а.с.19-21).
Відповідно до п. 2.5. і п. 3.2 вказаного кредитного договору, плата за надання кредиту становить 52,60 грн щоденно, процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних.
Додатковим договором №1 до кредитного договору сторони дійшли згоди щодо зміни п. 2.5 договору, визначивши, що плата за надання кредиту становить 210,41 грн щоденно.
Порядок та строки повернення кредиту і виконання зобов`язань визначені у розділі 4 кредитного договору.
Відповідно до п. 4.3. договору про споживчий кредит платежі проводяться позичальником згідно з Графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок.
Згідно п. 4.7.2 Договору про споживчий кредит за порушення умов договору передбачена сплата позичальником штрафу в розмірі 1000 грн за порушення сплати кожного платежу, згідно графіку платежів.
У п. 4.7.3 договору про споживчий кредит передбачено, що за порушення умов договору настають правові наслідки, а саме повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за договором, згідно ст. 625 ЦК України.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором на підставі Додатка до заяви на отримання кредиту, яка подана ОСОБА_4 , 26.12.2019 між КС «Істок» та ОСОБА_4 був укладений Договір поруки №ДКВ-2818 ДП2, згідно умов якого поручитель зобов`язався нести солідарну відповідальність разом із позичальником перед кредитором за виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит №ДКВ-2818 від 26.12.2019 (а.с. 37).
26.12.2019 також з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором на підставі Додатка до заяви на отримання кредиту, яка подана ОСОБА_3 , між КС «Істок» та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки №ДКВ-2818 ДП1, згідно умов якого поручитель зобов`язався нести солідарну відповідальність разом із позичальником перед кредитором за виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит №ДКВ-2818 від 26.12.2019 (а.с. 41).
Позичальник належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання згідно умов цього договору.
Позивачем на адресу позичальника та поручителів направлена досудова вимога про наявність заборгованості з вимогою її погашення, яка залишилася без задоволення.
Однак суд не повністю погоджується із визначеним позивачем розрахунком заборгованості з огляду на їх часткову невідповідність вимогам чинного законодавства України.
Водночас, відповідно до п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів).
Враховуючи вказані положення Закону України «Про споживче кредитування», у позивача були відсутні підстави для нарахування заборгованості за процентами згідно ст. 625 ЦК України за прострочення виконання зобов`язань та штрафу у період з 01 березня 2020 року, а тому позов цій частині задоволенню не підлягає.
При цьому із наведеного позивачем розрахунку слідує, що останній здійснив нарахування процентів по ст.625 ЦПК України з 26.02.2020 року на повну суму нарахованої ним заборгованості, визначеної ним станом на 30.09.2020, що не відповідає ні чинному законодавству, ні умовам договору.
Станом на 26.02.2020 заборгованість позичальника по цьому договору становила 3645,83 грн, з яких: 1804,91 грн - тіло кредиту (нараховано 4384,63 грн та сплачено 2579,72 грн), 1840,92 грн - плата за користування кредитом ( нараховано за 62 дні 3261,20 грн та сплачено 1420,28 грн).
Відповідно сума відсотків згідно ст. 625 ЦК, визначених згідно п. 4.7.3. договору за період з 26.02.2020 по 29.02.2020, враховуючи вищевказані норми на період дії карантину, розраховується за формулою:
прострочена сума х 100 % х кількість днів прострочення/365/100, де прострочена сума - 3645,83 грн, кількість днів прострочення з 26.02.2020 по 29.02.2020 - 4 к.д. та становить: 3645,83 грн х 100 х 4 / 365/100 = 39,95 грн.
Щодо штрафу, то, як вказувалося, відповідно до пункту 4.7.3 кредитного договору за порушення сплати кожного платежу, згідно графіку платежів передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1 000,00 грн. На дату подання позовної заяви позичальник мав здійснити 9 платежів, здійснив лише 1 платіж 24.01.2020. Враховуючи вказані вище положення Закону України «Про споживче кредитування» станом на 01 березня 2020 року позичальник прострочив сплату одного платежу, а тому штраф за договором становите 1000,00 грн.
Щодо стягнення встановленої суми заборгованості солідарно з поручителів, то суд враховує, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором укладені два договори поруки.
При цьому слід зазначити, що кожен з поручителів, укладаючи самостійний договір поруки, брав на себе зобов`язання відповідати перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Законом не заборонено укладання кількох договорів поруки. Разом з тим, поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, оскільки не можна вважати поруку їхньою спільною. За таких обставин кредитор має право пред`явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов`язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. При цьому не виключається можливість солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з боржника і з кожного поручителя окремо, а лише унеможливлює солідарний обов`язок перед кредитором двох поручителів, які не давали поруку спільно, тобто у разі виконання солідарного з боржником обов`язку одним з поручителів, він не матиме права звернутися до поручителя за іншим договором поруки як кредитор у розмірі частини обов`язку, що виконана ним.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання.
Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника та кредитором боржника.
Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.
У п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що обсяг зобов`язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати, тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред`явлення позову про визнання договору поруки припиненим.
З наданих суду та досліджених доказів встановлено, що за умовами п. 1.2 договорів поруки поручителі погодилися із правом кредитора та позичальника змінювати умови кредитного договору та надали згоду на всі без виключень наступні зміни та доповнення до кредитного договору.
Отже, зафіксувавши власне волевиявлення щодо умов договору поруки в момент його укладання, сторона за договорами - поручителі в повному обсязі прийняли на себе зобов`язання щодо їх виконання, зауважень чи пропозицій щодо змісту договорів поруки, зокрема, щодо його додаткового повідомлення про зміну умов, щодо надання згоди на збільшення зобов`язань лише щодо плати, відсотків, пені, штрафів, останніми не зазначалося, в судовому порядку вказані договори чи їх окремі пункти недійсними визнано не було.
Крім того, судом установлено, що 24.01.2020 між КС «Істок» та членом кредитної спілки ОСОБА_1 укладений ще договір про споживчий кредит №ДКВ-2826 ( а.с. 22-24).
Відповідно до п. 2.5. і п. 3.2 вказаного кредитного договору, плата за надання кредиту становить 22,19 грн щоденно, процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних.
Додатковим договором №1 до кредитного договору сторони дійшли згоди щодо зміни п. 2.5 договору, визначивши, що плата за надання кредиту становить 88,77 грн щоденно.
Відповідно до п. 4.3. договору про споживчий кредит платежі проводяться позичальником згідно з Графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок.
Згідно з п. 4.7.2 Договору про споживчий кредит за порушення умов договору передбачена сплата позичальником штрафу в розмірі 1000 грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно графіку платежів.
У п. 4.7.3 Договору про споживчий кредит передбачено, що за порушення умов договору настають правові наслідки, а саме повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за Договором, згідно ст. 625 ЦК України.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором на підставі Додатка до заяви на отримання кредиту, яка подана ОСОБА_4 , 24.01.2020 між КС «Істок» та ОСОБА_4 був укладений Договір поруки №ДКВ-2826 ДП1, згідно умов якого поручитель зобов`язався нести солідарну відповідальність разом із позичальником перед кредитором за виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит №ДКВ-2826 від 24.01.2020 (а.с. 39).
24.01.2020 також з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором на підставі Додатка до заяви на отримання кредиту, яка подана ОСОБА_3 , між КС «Істок» та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки №ДКВ-2826 ДП2, згідно умов якого поручитель зобов`язався нести солідарну відповідальність разом із позичальником перед кредитором за виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит №ДКВ-2826 від 24.01.2020 (а.с. 43).
Позичальник не виконує взяті на себе зобов`язання згідно умов цього договору.
Позивачем на адресу позичальника та поручителів направлена досудова вимога про наявність заборгованості за договором про споживчий кредит №ДКВ-2826 з вимогою її погашення, яка залишилася без задоволення.
Однак суд не повністю погоджується із визначеним позивачем розрахунком заборгованості за цим договором з огляду також на їх часткову невідповідність вимогам чинного законодавства України.
Водночас, як вказувалося, позивач не врахував положення п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», а тому у позивача були відсутні підстави для нарахування заборгованості за процентами згідно ст. 625 ЦК України за прострочення виконання зобов`язань та штрафу у період з 01 березня 2020 року.
При цьому із наведеного позивачем розрахунку й по вказаному договору слідує, що останній здійснив нарахування процентів по ст.625 ЦПК України з 26.02.2020 року на повну суму нарахованої ним заборгованості, визначеної ним станом на 30.09.2020, що не відповідає ні чинному законодавству, ні умовам договору.
Станом на 26.02.2020 заборгованість позичальника становила 1924,94 грн, з яких: 1192,67 грн - тіло кредиту (визначено за графіком платежів), 732,27 грн - плата за користування кредитом ( нараховано за 33 дні по 22,19 грн).
Відповідно сума відсотків згідно ст. 625 ЦК, визначених згідно п. 4.7.3. договору з урахуванням положень Закону України «Про споживче кредитування», за період з 26.02.2020 по 29.02.2020 становить: 1924,94 грн. х100 х 4/ 365/100= 21,10 грн.
Щодо штрафу, то, як вказувалося, відповідно до пункту 4.7.3 кредитного договору за порушення сплати кожного платежу, згідно Графіку платежів передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 1 000,00 грн. На дату подання позовної заяви позичальник мав здійснити 8 платежів, не здійснив жодного. Враховуючи вказані вище положення Закону України «Про споживче кредитування» станом на 01.03.2020 позивач не здійснив один платіж, а тому штраф за договором становите 1000,00 грн.
Вказана сума заборгованості за договором про споживчий кредит ДКВ-2826 від 24.01.2020 підлягає стягненню з боржника також солідарно з кожним поручителем.
Як вказувалося судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором укладені два договори поруки. Поручителі укладаючи вказані договору брали на себе зобов`язання солідарно відповідати за зобов`язаннями позичальника. При цьому поручителі також погодилися із правом кредитора та позичальника змінювати умови кредитного договору та надали згоду на всі без виключень наступні зміни та доповнення до кредитного договору.
Тобто, зафіксувавши власне волевиявлення щодо умов договору поруки в момент його укладання, сторона за договорами - поручителі в повному обсязі прийняли на себе зобов`язання щодо їх виконання, зауважень чи пропозицій щодо змісту договорів поруки, зокрема, щодо його додаткового повідомлення про зміну умов, щодо надання згоди на збільшення зобов`язань лише щодо плати, відсотків, пені, штрафів, останніми не зазначалося, в судовому порядку вказані договори чи їх окремі пункти недійсними визнано не було.
Судом не встановлено припинення поруки, оскільки умовами договорів поруки передбачена згода поручителя на зміну основного зобов`язання без додаткового погодження, тому встановлену суму заборгованості за договором ДКВ-2826 від 24.01.2020 слід стягнути з боржника солідарно з кожним поручителем.
Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положень ст.141 ЦК України. Зважаючи, що судом позов задоволений частково, а норми чинного законодавства не передбачають солідарного стягненню судового збору з відповідачів, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в рівних частках пропорційно задоволеним вимогам. Щодо стягнення банківської комісії, то цей платіж не є судовим збором чи судовими витратами, а тому розподілу не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, Законами України «Про кредитні спілки», «Про споживче кредитування», ст. 13, 77-19, 81, 141, 178, 258-259, 263-265, 273, 274, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а також
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а також
В решті вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь Кредитної спілки «Істок» по 609,88 грн судового збору.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Кредитна спілка «Істок» (65049, м. Одеса, Адміральський проспект, 7, кім. 2, ),

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: