№ 336/7887/20
пр..№ 2/336/1349/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Павловцева В.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 23.12.2020 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 23.08.2002 р.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.12.2020 р. шлюб між сторонами розірвано.

В період подружнього життя у нього та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина - ОСОБА_3 .

Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати із матір`ю. Позивач неодноразово намагався примиритися з ОСОБА_2 , брати участь у спільному вихованні дитини, проте постійно отримував відмову та перешкоди з боку відповідача.

Посилаючись на ст.ст.141, 157-159 СК України, ОСОБА_1 просить зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити йому час спілкування з сином за місцем мешкання позивача шляхом систематичних зустрічей наступним чином: кожного вівторка та четверга місяця з 18.00 до 20.30 год. за місцем мешкання ОСОБА_1 з можливістю відвідування розважальних закладів; кожні вихідні (чотири рази на тиждень) в проміжок часу з суботи 10.00 год. по неділю 20.00 год. з ночівлею, за місцем мешкання ОСОБА_1 з можливістю відвідування розважальних закладів; у день народження ОСОБА_3 кожного року 15 серпня місяця, за місцем мешкання ОСОБА_1 з можливістю відвідування розважальних закладів; зобов`язати ОСОБА_2 надати дитину ОСОБА_3 кожного року у серпні місяці з 01 по 31 серпня дитину для оздоровлення за територією м.Запоріжжя.

Ухвалою від 15.01.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 01.03.2021 р.

01.03.2021 р. відкладено підготовче судове засідання на 27.04.2021 р. через зайнятість судді в іншому провадженні.

27.04.2021 р. підготовче судове засідання відкладено на 28.04.2021 р. через зайнятість судді у кримінальному провадженні.

28.04.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд на 07.06.2021 р.

07.06.2021 р. розгляд справи відкладено на 06.08.2021 р. через перебування судді в нарадчій кімнаті.

06.08.2021 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 01.09.2021 р. для виклику свідків на підставі ч.2 ст.240 ЦПК України.

01.09.2021 р. розгляд справи відкладено на 06.09.2021 р. у зв`язку з відпусткою судді.

06.09.2021 р. розгляд справи відкладено на 20.09.2021 р. за клопотанням представника позивача на підставі ч.2 ст.240 ЦПК України.

20.09.2021 р. розгляд справи відкладено на 15.11.2021 р. за клопотанням представника відповідача, сторонам надано строк для укладення мирової угоди.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги, не заперечувала проти визначення порядку спілкування батька з дитиною згідно того, який запропонований органом опіки та піклування. В процесі розгляду справи відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві (а.с.38-41).

Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в судове засідання 15.11.2021 р. не з`явився, в процесі розгляду справи надав пояснення, що на виконання ухвали суду було проведено обстеження умов проживання дитини та надано відповідний висновок щодо способу участі батька у вихованні сина.

Суд розглянув справу за відсутності представника третьої особи на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, приймаючи до уваги позицію третьої особи, допитавши свідка, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір`ю, що не заперечується сторонами.

На даний час між сторонами виник спір щодо участі позивача, як батька неповнолітньої дитини, у вихованні та спілкуванні з сином.

Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.81), районна адміністрація вважає за доцільне визначити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні сина та спілкуванні з ним: щотижня у середу з 18.30 до 20.00 год.; перший та третій тиждень місяця з 10.00 суботи до 17.00 неділі з ночівлею за місцем проживання батька ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . В період відпустки батька один тиждень з правом виїзду за межі м.Запоріжжя, з метою оздоровлення ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Ст.ст.11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Суд констатує право звернення відповідача за захистом його порушеного права.

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Частиною 1 ст.18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом встановлено, що позивач, який є батьком дитини, піклується про сина та любить його, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, має належні житлові умови.

Жодних відомостей, які свідчили б про те, що батько дитини, зустрічаючись з дитиною без присутності матері, не зможе забезпечити дитині як належні умови спілкування та виховання, так і дотримання режиму дня дитини, не встановлено.

При вирішенні питання про періодичність побачень батька з сином, можливість спільного відпочинку, відвідування розважальних закладів, суд враховує, що дитині на час розгляду справи виповнилося 9 (дев`ять) років, його вікові потреби, а також рекомендації органу опіки та піклування, і встановлює графік зустрічей, який не порушує режиму дня, не відриває від нормального, звичайного для дитини середовища та не заважає його нормальному існуванню.

Графік побачень дитини з батьком, який встановлюється судом, є наближеним до того який запропонований районною адміністрацією ЗМР по Шевченківському району.

З огляду на вище наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий) (третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею - задовольнити частково.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши наступний порядок побачень:

щотижня у середу з 18.30 до 20.00 години;

перший та третій тиждень місяця з 10.00 години суботи до 17.00 години неділі з ночевлею за місцем проживання батька - ОСОБА_1 ;

в період відпустки батька два тижні з правом виїзду за межі м.Запоріжжя, з метою оздоровлення малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк