Провадження № 2/947/818/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,

представника позивача - адвоката Сон К.Е.

представника відповідача - Перейма Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства « Адміністрація морських портів України» про визнання незаконними дій щодо порушення права на укладення трудового договору на вищу посаду, шляхом заповнення вакансії працівником підприємства, визначеного умовами колективного договору підприємства, та зобов`язання укласти трудовий договір на виконання роботи на новий посаді, -

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи

Позивач просить суд визнати дії ДП «АМПУ» щодо порушення права на укладення трудового договору на вищу посаду - посаду заступника Голови ДП «АМПУ» з операційної діяльності - незаконними та такими що порушили право позивача на заповнення вакансії, визначеного у п.2.2.3 розділу ІІ Колективного договору підприємства, та порушення цього права у зв`язку із повідомленням позивачем про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України « Про запобігання корупції» та визнати що ці дії здійснювались відповідачем в порушення ч. 1,3 ст. 53-4 Закону України « про запобігання корупції», ст.. 2-1 Кодексу Законів про працю України щодо заборони дискримінації у сфері праці викривачів; зобов`язати ДП «АМПУ» укласти із ОСОБА_1 трудовий договір на виконанні роботи на посаді заступника Голови ДП «АМПУ» з операційної діяльності; стягнути із відповідача судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору.

Згідно позовної заяви та письмової відповіді позивача на відзив відповідача, поданих до суду в інтересах позивача його представником адвокатом Сон К.Е., позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, який поновлений рішенням суду від 21.06.2019 року на посаду начальника служби підводних гідротехнічних споруд, та яку займає формально у зв`язку із неналежним виконанням підприємством умов трудового законодавства, звернувся із заявою від 21.05.2020 року до в.о. підприємства щодо призначення/переведення на вакантну посаду заступника голови ДП «АМПУ» з операційної діяльності, однак керівництво підприємства відмовило у задоволені заяви без достатнього обґрунтування , оскільки , на думку позивача, раніше він повідомляв про можливі факти корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень з боку керівництва.

Від представника відповідача у відзиві на позов зазначається про незгоду із позовними вимогами, так як заступники голови підприємства призначаються на посаду і звільняються з посади Головою за погодженням із Уповноваженим органом управління ( до 18.06.2020 року із Наглядовою радою), на власний розсуд голови , та на посаду заступника голови підприємства з операційною діяльністю наказом від 03.07.2020 року, на підставі листа погодження Мінінфрасктруктури України від 01.07.2020 року, призначено іншу особу. Відмова у призначенні/ переведенні позивача не пов`язана із дискримінаційною ознакою , а прийнято роботодавцем у зв`язку і відсутністю виробничої потреби призначення на дану посаду саме позивача який вже займає на підприємстві посаду начальника служби підводних гідротехнічних споруд.

2. Процесуальні дії у справі

Позовна заява, подана представником від імені позивача, надійшла до Київського районного суду м. Одеси 23.12.2020 року та оплачена судовим збором у розмірі 840 грн. 80 коп.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2020 року головуючим визначено Луняченко В.О.

Ухвалою суду від 28.12.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін.

16.02.2021 року до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву від представника ДП «АМПУ».

02.04.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.06.2013 року перебуває у трудових відносинах з Державним Підприємством «Адміністрація морських портів України (скорочена назва ДП «АМПУ») з 13.06.2013 року, а з 27.11.2015 року працює на посаді начальника служби підводних гідротехнічних споруд апарату управління ДП «АМПУ», на підставі наказу ДП «АМПУ» від 27.11.2015 № 407-к 6-1, що підтверджується копією трудової книжки та копією наказу.

Відповідно до наказу ДП «АМПУ» від 30.11.2018 року № 478-к «Про звільнення» ОСОБА_1 , начальника служби підводних гідротехнічних споруд, було звільнено із займаної посади, на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України, у зв`язку зі скороченням штату.

27 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ДП «АМПУ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, надання щорічної оплачуваної відпустки та її оплати, стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення, стягнення неправомірно утриманої суми із заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2019 року, з урахуванням ухвали від 17.07.2019 року і додаткового рішення від 17.07.2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 12.03.2020 року, було частково задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано наказ виконуючого обов`язки голови Державного Підприємства «Адміністрація Морських Портів України» №478-к від 30.11.2018 року «Про звільнення», яким звільнено ОСОБА_1 , начальника служби підводних гідротехнічних споруд, із займаної посади 30 листопада 2018 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням штату. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника служби підводних гідротехнічних споруд апарату управління Державного підприємства «Адміністрація морських портів України». Стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація Морських Портів України» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення, а саме з 30.11.2018 року по 21 червня 2019 року, в сумі 553 134 гривні 76 копійок. Стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація Морських Портів України» на користь ОСОБА_1 неправомірну утриману суму з заробітної плати в сумі 116905 гривень 07 копійок. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника служби підводних гідротехнічних споруд апарату управління Державного підприємства «Адміністрація Морських Портів України». Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 84 787,08 грн.

Так, на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2019 року, додаткового рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2019 року, ухвали Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2019 року у справі № 520/21140/18, наказом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 18.07.2019 року № 619-к «Про організаційні заходи» було поновлено у штатному розписі апарату управління ДП «АМПУ» посаду начальника служби підводних гідротехнічних споруд - 1 штатну одиницю з посадовим окладом 52 000 грн.

Також, на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2019 року, додаткового рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2019 року, ухвали Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2019 року у справі № 520/21140/18, наказом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 18.07.2019 року № 622-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » ОСОБА_1 було поновлено на посаді начальника служби підводних гідротехнічних споруд апарату управління ДП «АМПУ».

Дані обставини визнаються сторонами а тому не потребують додаткового доказування під час розгляду даної справи.

Згідно наказу в.о. Голови ДП «АМПУ» №346-к від 18.05.2020 року звільнено заступника Голови підприємства з операційної діяльності за п.1 ст. 36 КЗпП України ( за угодою сторін ).

Згідно заяви від 21.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до в.о. Голови ДП «АМПУ» ОСОБА_3 із проханням призначити/перевести на вакантну посаду заступника голови з операційною діяльністю.

Відповідно до листа Міністерства інфраструктури України від 01.07.2020 року за результатами розгляду матеріалів, надісланих листом ДП «АМПУ» від 25.06.2020 року, погоджено призначення ОСОБА_4 на посаду заступника голови з операційної діяльності підприємства.

Наказом від 03.07.2020 року №428-к ОСОБА_4 переведено на посаду заступника Голови з операційної діяльності з 03 липня 2020 року.

Відповідно до п. 2.2.3 Колективного Договору трудового колективу апарату управління державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на 2016-2018 роки, зареєстрованого в Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної державної адміністрації в місті Києві 30.03.2016 № 88 (зі змінами) у питаннях зайнятості та формування фінансового плану Адміністрація зобов`язується вживати заходів із збереження існуючих та створення нових робочих місць, заповнення вакансій працівниками підприємства, які мають необхідну кваліфікації або пройшли перепідготовку. Своєчасно, згідно з вимогами законодавства України, надавати інформацію до служби зайнятості про наявність вільних місць в ДП «АМПУ».

4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

За змістом ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини пов`язані із призначенням/переведенням на вакантні посади підприємства врегульовані Кодексом Законів про працю України ( далі КЗпП).

Відповідно до частини першої статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника.

Пункт 31 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. № 9 містить роз`яснення, що переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором.

5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін

У відповідності до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України ( далі ЦК ) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Враховуючи положення ст. 16 ЦК а також ст.ст. 2 і 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи з метою ефективного захисту особистого немайнового або майнового права та інтересу яке порушується, не визнається або оспорюється.

Діючим законодавством України, зокрема положеннями Кодексу законів про працю, врегульовані захист від переведення на іншу посаду без згоди працівника.

Відповідно до частини першої статті 62 Господарського кодексу України ( далі ГК ) підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Частиною третьою статті 64 ГК України встановлено, що підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту.

Частиною третьою статті 64 ГК України встановлено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Відповідно до п. 3.3. Статуту ДП «АМПУ» ( в редакції на травень 2020 року ) підприємство здійснює свою діяльність відповідно до вимог законодавства України та цього Статуту.

Відповідно до п. 7.2. Статуту ДП «АМПУ» управління Підприємством здійснює Голова Підприємства, який підзвітний наглядовій раді Підприємства. Голова Підприємства призначається на посаду та звільняється з посади наглядовою радою Підприємства.

Відповідно до п. 6.1.5. Статуту ДП «АМПУ» підприємство самостійно встановлює чисельність працівників та штатний розпис на підставі фонду оплати праці, передбаченого фінансовим планом.

Згідно нової редакції Статуту затвердженого Наказом міністерства інфраструктури 18.06.2020 року №359 пунктом 7.5. Статуту ДП «АМПУ» встановлено, що Голова Підприємства, серед іншого: затверджує штатний розпис, положення про відокремлені та структурні підрозділи підприємства. Штатний розпис в частині керівного складу підприємства затверджується за погодженням з Уповноваженим органом управління ( раніше Наглядовою Радою ); затверджує організаційну структуру підприємства за погодженням з уповноваженим органом управління ( раніше Наглядовою Радою ); призначає на посаду та звільняє з посади працівників підприємства відповідно до штатного розпису підприємства.

Таким чином Голові підприємство надані певні повноваження, зокрема, щодо вирішення питань призначення/переведення на посади працівників підприємства за погодженням із Наглядовою Радою ( з 18.06.2020 року - Уповноваженим органом управління).

Процедура таких призначень не включає до себе питання конкурсного відбору та визначена власним розсудом керівника, яке повинно бути узгоджене.

На момент появи відповідної вакантної посади заступника Голови підприємства з операційної діяльності позивач - ОСОБА_1 , обіймав посаду начальника служби підводних споруд апарату управління підприємства , і ця посада не знаходилась у стадії можливого скорочення , а тому будь яких обов`язків щодо обов`язкової пропозиції на зайняття вакантних посад на підприємстві відносно позивача не було.

Крім того, сам по собі статус викривача у відповідності до вимог Закону України « Про запобігання корупції» надає імунітет проти незаконного переслідування але не надає будь-якого пріоритету перед іншими співробітниками підприємства у тому числі щодо зайняття керівних посад.

В свою чергу втручання у здійснення підприємницької діяльності судом, яке не пов`язано із безпосереднім захистом порушеного, невизнаного або оспорюваного права є неприпустимим.

Тому відсутні будь-яки вимоги для зобов`язання керівництва підприємства у тому числі обґрунтовувати судом прийняте у межах відповідної компетенції рішення при зайняття адміністративної посади іншої, ніж позивач, особою.

Також судом приймається до уваги відповідь Національного агентства з питань запобігання корупції від 07.08.2020 року , про те, що Національним агентством проведена перевірка інформації, зазначеної у зверненнях ОСОБА_1 та на не встановлено порушень посадовими особами ДП « АМПУ» вимог Закону України « про запобігання корупції « в частині прав та гарантій захисту викривача.

Зазначені обставини дають змогу суд прийти до висновку що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

6.Процесуальні питання пов`язані із розглядом справи та прийняттям доказів.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 274 ЦПК справи, що виникають з трудових відносин розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

За змістом положень ч.5 ст. 279 ЦПК законодавець встановив презумпцію розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, при чому у відповідності до вимог частини шостої вищезазначеної статті суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

У даному випадку характер спірних правовідносин стосовно визнання дій незаконними та зобов`язання виконати певні дії з урахуванням предмету доказування: порушення права працівника на зайняття вакантної посади, не передбачає доказування у вигляді пояснень самих учасників, так як встановлюється судом на підставі письмових доказів наданих сторонами.

Згідно вимог ч.2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зазначені обставини надають змогу суду розглянути справи на підставі наданих сторонами заяв по суті справи та письмових доказів без додаткового опитування учасників справи у судовому засіданні.

Що стосується не прийняття відзиву на позов та наданих стороною відповідача письмових документів, су приймає до уваги наступне.

У загальнодоступному реєстрі юридичних осіб в якості керівника Державного підприємства « Адміністрація морських портів України» з 31.01.2020 року зазначено ОСОБА_3 , який виконує обов`язки голови підприємства, а тому підстав суду не визнавати зазначену особу вповноваженим керівником, або проводити будь яку перевірку законності його призначення не існує.

Вповноважений керівником підприємства особа що представляє інтереси відповідача у справі, яка розглядається у порядку спрощеного провадження надав в якості документа, який підтверджує його повноваження довіреність підписану керівником , а тому є повноважним представником згідно вимог ч.1 ст. 62 ЦПК.

Всі подані представником письмові докази завірені належним чином, та з боку сторони позивача не заявлено про сумнів у достовірності наданих доказів, тому вони приймаються як належні та допустимі письмові докази по справі.

Суд у відповідності до вимог ст. 93 ЦПК оцінює письмові відповіді надані на запитання сторони позивача у сукупності з іншими доказами по справі та з урахуванням повноти та обґрунтованості відповідей, а тому у даному випадку не вважає за необхідне додатково зобов`язувати сторону відповідача надавати додаткові, більш розгорнуті та обґрунтовані відповіді.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 80 ЦПК питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

7.Розподіл судових витрат

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК ).

В даному випадку факт відмови у задоволені позовних вимог у повному обсязі є також підставою для відмови у розподілі судових витрат понесених стороною позивача при розгляді даної справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у повному обсязі у задоволені позову ОСОБА_1 до Державного підприємства « Адміністрація морських портів України» про визнання дії щодо порушення права на укладення трудового договору на вищу посаду - посаду заступника Голови ДП «АМПУ» з операційної діяльності - незаконною та такою що порушила право позивача на заповнення вакансії, визначеного у п.2.2.3 розділу ІІ Колективного договору підприємства, та порушення цього права у зв`язку із повідомленням позивачем про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України « Про запобігання корупції» та визнання того що ці дії здійснювались відповідачем в порушення ч. 1,3 ст. 53-4 Закону України « Про запобігання корупції», ст. 2-1 Кодексу Законів про працю України щодо заборони дискримінації у сфері праці викривачів; зобов`язання ДП «АМПУ» укласти із ОСОБА_1 трудовий договір на виконання роботи на посаді заступника Голови ДП «АМПУ» з операційної діяльності; стягнення із відповідача судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.