Провадження № 2/161/1241/21
У Х В А Л А

27 січня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Чигринюк В.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Жуковского В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовної заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2020 року у ПАТ КБ «ПриватБанк» було витребувано інформацію про рух грошових коштів на банківських рахунках ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2020 року по 30.09.2020 року. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати суду докази, зазначені у даній ухвалі в строк до 25.10.2020 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2020 року до АТ КБ «Приватбанк» було застосовано заходи процесуального примусу, а саме: стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь Державної судової адміністрації України штраф в розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4202 грн.

12.01.2021 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла на адресу суду заява про скасування ухвали про стягнення штрафу в обґрунтування якої зазначено, що виконання ухвали від 30.09.2020 року ускладнювалося відсутністю в ній конкретного рахунку ОСОБА_3 , за яким потрібно надати виписку, тому відпрацювання інформаційних запитів до відповідних підрозділів банку також вплинуло на стоки виконання запитів про надання витребуваної інформації, що є об`єктивними причинами несвоєчасного надання документів. Оскільки документи витребувані судом були надані, причини невиконання вимог ухвали суду були поважними і об`єктивними, вимоги ухвали про витребування доказів виконано в повному обсязі, при цьому Банк не відмовлявся від виконання ухвали суду, не зловживав своїми правами, жодним чином не здійснював безпідставне затягування судового розгляду, таким чином підстави для застосування заходів процесуального примусу відсутні. Враховуючи наведене, просить суд скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2020 року про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь Державної судової адміністрації України штраф в розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4202 грн. (Том 2, а.с. 1-2).

В судовому засіданні представник позивача заперечувала щодо задоволення заяви про скасування ухвали про стягнення штрафу, оскільки у даному випадку вчинене АТ КБ «Приватбанк» процесуальне порушення мало тривалий характер, що спричинило затягування строків розгляду справи.

Представник відповідача при вирішенні питання про скасування заходів процесуального примусу поклався на думку суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Частиною 6 ст. 148 ЦПК України визначено, що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Положення вищевказаної норми свідчить про право суду щодо скасування постановленої ним ухвали про стягнення штрафу, а не про його обов`язок.

При цьому, насамперед повинні існувати беззаперечні обставини, які значно утрудняли чи унеможливлювали своєчасне виконання покладених судом процесуальних обов`язків.

На переконання суду, сам по собі факт виконання АТ КБ «Приватбанк» ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2020 року про витребування доказів, не трансформується в обов`язок скасувати вжиті заходи процесуального примусу, застосовані ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду від 30.09.2020 року про витребування судом інформація про рух грошових коштів на банківських рахунках ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2020 року по 30.09.2020 року надійшла на адресу АТ КБ «Приватбанк» та фактично була отриманою відповідальним працівником 13.10.2020 року (Том 1, а.с. 139).

Листом від 02.11.2020 року (вих. № 161/10509/20/56757/2020) вищевказана ухвала повторно надсилалася на адресу АТ КБ «ПриватБанк», проте станом на 24.11.2020 року витребувані докази до суду не надходили.

Разом з тим, вищевказана інформація була надіслана АТ КБ «Приватбанк» на адресу суду за допомогою засобів поштового зв`язку лише 29.12.2020 року (Том 1, а.с. 246), тобто після застосування судом заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, про яке відповідальним особам АТ КБ «Приватбанк» стало відомо 23.12.2020 року (Том 1, а.с. 162).

Крім того, протягом усього періоду не надання суду доказів у відповідь на ухвалу від 30.09.2020 року, АТ КБ «Приватбанк» жодного разу не повідомило про неможливість своєчасного подання витребуваних доказів, а також не звернулося з клопотанням про продовження строку для надання таких.

Так, несвоєчасне виконання ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2020 року про витребування доказів, призвело до істотного затягування розгляду справи, предметом якої є стягнення аліментів, тобто захист прав та законних інтересів неповнолітніх дітей.

Вищевказане у своєму системному взаємозв`язку свідчить про грубе порушення відповідальними особами АТ КБ «Приватбанк» норм цивільно-процесуального законодавства, а тому суд, виходячи із засад розумності, справедливості, виваженості, з урахуванням принципу верховенства права, з метою запобігання ухиленню від вчинення дій та обов`язків, покладених судом, вважає за необхідне у задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк» про скасування ухвали про стягнення штрафу відмовити.

Керуючись ст. ст. 148, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про скасування ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2020 року про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 2 (двох) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4202 грн. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 01 лютого 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська