Справа № 686/1493/21
Провадження № 2-др/686/25/21
УХВАЛА

30 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору нікчемним в частині та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

2 березня 2021 року Хмельницьким міськрайонним судом винесено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договору нікчемним в частині та стягнення коштів. Узадоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання угоди про надання кредиту №501096325 від 19 грудня 2018 року щодо обов`язку сплачувати комісію за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості 1,25 %, що складає 2500 грн. щомісячно та стягнення 60000 грн. відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, де вказав, що виходячи із змісту уточненої позовної заяви було заявлено про стягнення коштів із двох підстав: в разі визнання умов договору недійсними або якщо суд дійде до висновку, що кредитний договір був укладений, як безпідставно отримані кошти, оскільки винагорода про розрахунково-касове обслуговування кредиту була отримана відповідачем у завищеному розмірі всупереч умовам кредитного договору. У рішенні суду наведено лише мотиви відмови у задоволені позовних вимог про визнання кредитного договору недійсними та відмови у зв`язку із цим у стягненні коштів. Разом з тим, в судовому засіданні давались пояснення та докази щодо безпідставного отримання банком винагороди про розрахунково-касове обслуговування кредиту в сумі 57 500 грн. на підставі ст.1212 ЦК України, однак рішення в цій частині не ухвалено та мотиви відмови у стягненні безпідставно отриманих коштів не наведено. Заява про ухвалення додаткового рішення передана суддя Чевилюк З.А. після повторного авто розподілу 27.04.2021 року.

Так, згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд,що ухваливрішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення,якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги,з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення,не ухвалено рішення; 2)суд,вирішивши питання про право,не зазначив точної грошової суми,присудженої до стягнення, або майно,яке підлягає передачі,або дії,що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430цього Кодексу.

У рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути

належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча

пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання нікчемною угоди про надання кредиту №501096325 від 19 грудня 2018 року щодо обов`язку сплачувати комісію за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості 1,25 %, що складає 2500 грн. з підстав недотримання письмової форми та встановлення несправедливої умови, що створюють дисбаланс договірних прав та обов`язків споживача. Позивач стверджує, що не підписував кредитний договір. Просив стягнути з відповідача в порядку передбаченому ст.1212 ЦК України 60 000 грн. сплачених за розрахунково-касове обслуговування за період з 19.12.2018 по 16.12.2020 року, як такі що здобуті банком без достатньої правової підстави.

24 лютого 2021 року через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява, прохальна частина якої містила вимогу про визнання нікчемною угоди про надання кредиту №501096325 від 19 грудня 2018 року щодо обов`язку сплачувати комісію за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості 1,25 %, що складає 2500 грн. щомісячно. Крім того позивач просив стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 60 000 грн. сплачених за розрахунково-касове обслуговування кредиту №501096325 від 19 грудня 2018 року. Мотивувальна частина уточненої позовної заяви містить вимогу про стягнення з банку 57500 грн. по угоді про надання кредиту №501016398 від 3 квітня 2018 року, відносини по якій не були предметом судового спору у даній цивільній справі. Екземпляр угоди №501016398 від 3 квітня 2018 року суду не представлено.

Проаналізувавши вимоги по заявленому спору, з врахуванням аргументів сторін в судовому засіданні, прохальної частини уточненого позову, судом винесено рішення по суті спору.

Підстави для винесення додаткового рішення відсутні.

На підставі наведеного та керуючись cт. 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: З.А.Чевилюк