справа № 489/7436/21
провадження №2-н/489/1910/21
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09 грудня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 ,

встановив:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 1957,68 грн., три відсотки річних в сумі 90,68 грн., інфляційних втрат в сумі 216,60 грн., витрати на отримання інформаційної довідки в сумі 33,00 грн. та судового збору 227,00 грн. Із тексту заяви про видачу судового наказу вбачається, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, встановлено наступне.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва за №16.27-11696-2021 від 12.11.2021 інформація щодо реєстрації ОСОБА_1 в реєстрі територіальної громади відсутня.

Як вбачається з відповіді Відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте 22.03.2019 знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно з частиною першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як вже зазначалось вище, ОСОБА_1 22.03.2019 знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю, а з заявою про видачу судового наказу представник заявника звернувся у листопаді 2021 року.

Отже, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» пред`явлено до суду до померлого ОСОБА_1 , а положення статті 55 ЦПК України стосуються випадків, коли необхідність вирішення питання процесуального правонаступництва виникає після пред`явлення позову, а відтак і заяви.

За правилами пункту 4 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог частини четвертої статті 25 ЦК України припинено, у видачі судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтею 165 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми боргу за послуги з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя І.В.Коваленко