Справа № 0908/2562/2012
Провадження № 22-ц/4808/1657/21
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р.В.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.

з участю секретаря Максимів Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 11 жовтня 2021 року, в складі судді Якиміва Р.В., у справі за заявою ТзОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року директор ТОВ «Фінанс Проперті Групп» звернувся в суд із заявою про заміну стягувача у справі №0908/2562/2012 за позовом відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 889/МК від 03 червня 2008 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що 04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_А_1 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором № 889/МК від 03 червня 2008 року.

В свою чергу, 20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, відповідно до якого ТОВ «Фінанс Проперті Групп» набуло право вимоги за кредитним договором № 889/МК від 03 червня 2008 року.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 11 жовтня 2021 року заяву ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну стягувача у справі № 0908/2562/2012 року задоволено. Замінено стягувача публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Зазначила, що згідно договору 1 ПАТ КБ «Надра» відступає ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» права вимоги банку до позичальників за кредитними договорами.

При цьому, на думку апелянтки, Договір 1 було укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону №UA EA-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року. Згідно інформації розміщеної на сайті prozoro предметом електронного аукціону №UA EA-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року був лот №GL48N718070.

Згідно публічного паспорту активу Кредитний договір № 889/МК від 03 червня 2008 року не входив в лот №GL48N718070 та відповідно не міг бути предметом електронного аукціону №UA EA-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року.

ОСОБА_1 вважає, що ПАТ КБ «Надра» не має правових підстав включати до Додатку №1 до Договору 1 інформацію про кредитний договір № 889/МК від 03 червня 2008 року, а тому вказана інформація про передачу права вимоги за Кредитним договором до ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» є опискою. На підставі цього, заявник ТОВ «Фінанс Проперті Групп» не набув статусу стягувача за Договором 2, оскільки ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не могло йому передати відповідне право за кредитним договором № 889/МК від 03 червня 2008 року.

Таким чином, ТОВ «Фінанс Проперті Групп» не є належним правонаступником банку, а тому не вправі ставити питання про заміну стягувача у справі №0908/2562/2012.

Просить скасувати ухвалу суду та постановити нове рішенням, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача.

Правом на подачу відзиву ТОВ «Фінанс Проперті Групп» не скористався.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянтки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Представник ТОВ «Фінанс Проперті Групп» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про заміну стягувача суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Фінанс Проперті Групп» 20 серпня 2020 року як новий кредитор правонаступник, набув право вимоги за кредитним договором № 889/МК від 03 червня 2008 року та договором поруки, який забезпечував належне виконання зобов`язань за вказаним договором.

Судом встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 18 червня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь банку 273272,30 грн. заборгованості за кредитним договором та 2 732,72 грн судового збору (а.с.13).

04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір №GL48N718070_А_3 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №889/МК від 03.06.2008р.(а.с.52-54)

20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено Договір №GL48N718070_А102 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №889/МК від 03.06.2008р.(а.с.58-62).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 456/3808/14-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Задовольняючи заяву ТОВ «Фінанс Проперті Групп», суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що ТОВ «Фінанс Проперті Групп» з 20 серпня 2020 року як новий кредитор правонаступник, набув право вимоги у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором №889/МК від 03 червня 2008 року та договором поруки, який забезпечував належне виконання зобов`язань за вказаним договором, де боржником є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання в апеляційній скарзі на те, що Кредитний договір № 889/МК від 03 червня 2008 року не входив в лот №GL48N718070 та відповідно не міг бути предметом електронного аукціону №UA EA-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року спростовується Додатком №1 до вказаного договору, відповідно до якого під № 2049, зазначено про відступлення прав вимоги за укладеними кредитним договором, договором застави та договором поруки, від 03.06.2008 року, боржник та заставодавець ОСОБА_2 , поручитель ОСОБА_1 (а.с. 54-57).

Таким чином, суд постановив ухвалу з додержанням вимог норм процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованості висновків суду не спростовують, а тому згідно з ст. 375 ЦПК України підстав для її скасування судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 11 жовтня 2021 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2021 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк