провадження № 8/752/15/21
УХВАЛА

іменем України

13.05.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

за участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

В березні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення суду у даній справі за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначено, що після ухвалення рішення у даній справі відповідачу за первісним позовом стали відомі нові обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі їй під час розгляду справи. Так, 25.11.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі № 752/14329/19, яким зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено графік побачень та відвідувань дитини. Однак, рішення суду ОСОБА_2 не виконується та матір із дитиною не бачиться. Батько із дитиною змінив місце проживання, проживає в орендованій квартирі в м. Чернігові. Заявник вказує, що дитина не має сталого образу життя, батько має кредитні зобов`язання, та банком відносно нього подано позов про стягнення заборгованості по кредитному договору. Позивач за первісним позовом мав складнощі в утриманні доньки, брав гроші в кредит та не мав достатнього доходу аби повернути кошти, що не було відомо відповідачу за первісним позовом на час розгляду справи по суті. Заявник вважає, що наведене є нововиявленими обставинами, які не були встановлені судом, не були і не могла бути відомі їй на час розгляду справи, мають суттєве значення для вирішення справи по суті. З огляду на викладене, заявник вимушена звернутись до суду із даною заявою.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на відсутність нововиявлених обставин та безпідставність заяви.

Відповідач за первісним позовом в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити з викладених в заяві підстав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, вважає, що в задоволені заяви слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.06.2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 30.09.2019 року та постановою Верховного Суду від 16.09.2020 року, - позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, було задоволено. Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - разом із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем його проживання: АДРЕСА_1 . Стягнуто із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Чернігова, громадянки України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ), - на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), - аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.07.2018 і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, було відмовлено.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»: нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з ново виявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Одночасна наявність названих умов для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є обов`язковою.

Згідно із п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками ново виявлених обставин є їх існування на час розгляду справи, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто, коли їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, як таке було прийнято судом).

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім того, в узагальненні Верховного суду України «Практика перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами в порядку цивільного судочинства» зазначено: трапляються випадки, коли суд кваліфікує як нововиявлені обставини ті, які виникли після ухвалення судового рішення, тобто які є новими.

Судам необхідно звернути увагу, що нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення. Обставина, яка виникла пізніше, є такою, що не могла бути врахована судом при розгляді справи, тому є підставою для нового звернення до суду.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Необхідно відзначити, що у з`ясуванні наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами має значення факт та момент встановлення відповідних обставин заявником та характер цих обставин як доказів у справі. У даному випадку визначальним є істотність для справи обставин, які підтверджуються певними доказами і на які посилається заявник як на нововиявлені, та з`ясування того, чи були або могли бути ці обставини відомими заявникові на момент вирішення спору.

Заявник посилається як на підставу для скасування судового рішення існування істотних для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як визначено нормами процесуального закону, необхідними умовами існування нововиявлених обставин згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України є те, що: вони повинні існувати на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, вони входять до предмета доказування у справі і можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі №1321/1713/2012. від 27 червня 2019 року у справі №2604/29253/12. від 27 червня 2019 року у справі №2-1981/11 (8/333/2/171).

При цьому, неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо, та який підтверджує відповідні обставини, не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

З вищенаведеного вбачається, що незалежно від того, чи мала сторона реальну можливість подати до суду докази в обґрунтування своїх заперечень, лише той факт, що на час розгляду справи, стороні були відомі обставини, які він вважає нововиявленими, вже є достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки сама по собі обізнанність сторони про обставини справи на час її розгляду судом, суперечить змісту п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, а тому такі обставини не є нововиявленими у розумінні зазначеної вище норми закону.

Суд вважає обставини, на які вказує заявник про наявність підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами з огляду на те, що дитина не має сталого образу життя, батько змінив місце проживання, має кредитні зобов`язання, банком відносно нього було подано позов про стягнення заборгованості по кредитному договору, останній, мав складнощі в утриманні доньки, брав гроші в кредит та не мав достатнього доходу аби повернути кошти, в розумінні положень закону не є нововиявленими та такими, що не свідчать про існування доказів, які раніше не могли бути доступними та що вони могли б призвести до іншого результату судового розгляду.

Стороною заявника під час звернення із заявою про скасування рішення, не доведено, що в неї не було можливості представити ці докази на остаточному судовому слуханні і що ці докази є вирішальними.

Так, задовольняючи первісні позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини, суд виходив з того, що під час судового розгляду, не встановлено виняткових обставин у розумінні положень ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом із батьком, та врахувавши ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, наявні у справі докази в їх сукупності, було обгрунтовано вирішено визначити місце проживання дитини разом із батьком.

Слід вказати, що саме наведені обставини були істотними для визначення місця проживання дитини, а не існування кредитних зобов`язань позивача за первісним позовом, неналежне виконання рішення суду в іншій справі та зміна місця проживання дитини з м. Києва на м. Чернігів, наявність яких заявник вважає нововиявленими обставинами, що можуть істотно вплинути на рішення суду щодо визначення місця проживання дитини.

Суд вважає, що фактично в своїй заяві відповідач за первісним позовом вимагає перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тому, що вона має на меті ініціювати нове слухання справи та нового її вирішення в частині визначення місця проживання дитини, яке було ухвалене не на її користь і залишено без змін апеляційною та касаційною інстанціями.

Слід зазначити про те, що судом була надана оцінка всім доказам у справі, які не можуть бути переоцінені під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, й відповідно переоцінка доказів не може бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, як і оцінка нових доказів.

Відповідно до ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. В разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи не знайшли свого об`єктивного підтвердження наявність нововиявлених обставин, на які посилається заявник як на підставу перегляду рішення суду у дані справі, а тому в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 423-429 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Чередніченко