Дата документу 01.02.2021 Справа № 554/6119/20
Провадження № 2/554/705/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.

за участю секретаря судового засідання - Велігоцької О.О.,

представника позивача - Пихтіної Ю.А.,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гордієнко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання

УСТАНОВИВ:

08.07.2020 позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в особі уповноваженого представника звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за послуги теплопостачання, що надаються за адресою АДРЕСА_1 , що утворилась за період з 01.11.2016 по 01.05.2020 у сумі 29 387,29 грн., та за період з 21.12.2016 по 01.05.2020 індекс інфляції - 3039,86 грн. та 3% річних - 1 475,19 грн.; а також судовий збір - 2 102,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що підприємством теплового господарства за адресою АДРЕСА_2 надаються послуги з централізованого опалення. Договір між сторонами про надання таких послуг не укладався, однак відповідачі є фактичними споживачами послуг теплопостачання, оскільки проживають та зареєстровані у вказаній квартирі. Споживачі свої зобов`язання щодо сплати за послуги з теплопостачання не виконують належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 625 ЦК України на заборгованість нараховано індекс інфляції у розмірі та 3% річних.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи.

07.09.2020 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, відповідно до якого остання прохала відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначено, що вона є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , куди надаються послуги теплопостачання, на неї відкритий особистий рахунок споживача, а тому вона, як власник має відповідати за утримання такого манна, а інші відповідачі у справі мають тільки право на користування житловим приміщенням та несуть обов`язків по сплаті комунальних послуг, є неналежними відповідача, а тому у задоволенні позовних вимог відносно них слід відмовити. Також, відповідач прохала застосувати строк позовної давності за період з 01.11.2016 по 30.06.2017. Протягом спірного періоду ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не пропонувало укласти з ним договір про надання послуг теплопостачання.

07.09.2020 від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позов, відповідно до якого остання прохала відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначено, що вона тільки зареєстрована у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , куди надаються послуги теплопостачання, а за сплату комунальних послуг має відповідати власник.

07.09.2020 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, відповідно до якого остання прохала відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначено, що вона тільки зареєстрована у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , куди надаються послуги теплопостачання, а за сплату комунальних послуг має відповідати власник.

24.09.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначено, що відповідно до Виписки з домової книги відповідачі проживають та зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , що не визнається останніми; у вказану квартиру підприємство надає послуги з централізованого опалення. Всі відповідачі є споживачами таких послуг. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію. Щодо строку позовної давності, зазначено, що 13.03.2020 підприємство звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з боржників, що є відповідачами у справі, заборгованості за період з 01.11.2016 по 01.01.2020, однак ухвалою суду від 13.03.2020 № 554/2222/20 відмовлено у видачі судового наказу; звернення до суду відповідно до ст. 264 ЦК України позовна давність перервалась (правова позиція ВСУ від 21.1.2015 № 6-214цс14). 08.07.2020 підприємство звернулось до суду у порядку позовного провадження. Належні докази, що підтверджують право власності ОСОБА_1 на квартиру не надані останньою.

09.10.2020 від відповідача ОСОБА_1 надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого відповідач вважає, що інші відповідачі не є споживачами послуг, оскільки відповідно до п. 6, 13 статті 1 та статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у даному випадку мова йде про індивідуального споживача, яким є власник нерухомого майна. Обов`язки зі сплати комунальних послуг у інших осіб, які проживають у житловому приміщенні і не є власниками, виникають у них лише перед власником. Переривання строку позовної давності може мати місце лише в межах строку даності, а не після його спливу (правова позиція Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-18668св15 від 23.09.2015). За позовними вимогами за період з 01.11.2016 по 30.06.2017 на момент подання позовної заяви сплив строк позовної давності.

У судовому засіданні представник позивача Пихтіна Ю.А. позовні вимоги підтримала, з урахуванням часткової оплати боргу відповідачем згідно наданою квитанцією у сумі 813,80 грн., та додатково зазначила, що вказаною дією перебіг позовної давності перервався.

Адвокат Гордієнко Н.В., що діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , заперечувала проти позовних вимог у повному обсязі, прохала відмовити у задоволенні позову.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли, неявка яких, в силу наявності відзивів, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, установив наступне.

Підприємством ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за адресою АДРЕСА_1 надаються послуги централізованого опалення за адресою (загальна опалювальна площа 43,5 кв.м.).

Згідно з Випискою з домової книги від 12.05.2012 установлено, що за вказаною адресою значаться зареєстрованими та проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (квартиронаймач, прописана з 24.07.1998), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дочка квартиронаймача, прописана з 08.08.2000) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (онука квартиронаймача, прописана з 17.04.2003).

Установлено, згідно з розрахунком заборгованості, що за період з 01.11.2016 по 01.05.2020 за сплату послуг централізованого опалення за вказаною адресою утворилась заборгованість у сумі 29 387,29 грн.

13.03.2020 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в особі уповноваженого представника звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави у наказному провадженні із заявою про виду судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.11.2016 по 01.01.2020 у сумі 25 291,43 грн. та за період з 21.12.2016 по 01.05.2020 індекс інфляції - 1212,16 грн. та 3% річних - 2628,75 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави № 2-н/554/429/2020 від 13.03.2020 відмовлено у видачі судового наказу за відсутності договору, укладеного у письмовій формі.

Установлено, що договір між сторонами про надання послуг не укладався, але ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надавало послуги теплопостачання за адресою АДРЕСА_1 (загальна опалювальна площа 43,5 кв.м.) та від отримання таких послуг споживачі не відмовлялись у передбаченому законом порядку.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено загальні терміни, відповідно до яких споживачем житлово-комунальних послуг - є індивідуальний або колективний споживач, де колективний споживач - це юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги, а індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Правовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», а також Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. № 1198 (далі - Правила користування тепловою енергією)

Згідно з п. 14 Правила користування тепловою енергією споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання. Аналогічний обов`язок для індивідуального споживача визначений у п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відсутність укладеного між сторонами договору за відсутності факту відключення споживача у передбаченому законом порядку від системи теплопостачання, не звільняє споживача від обов`язку, передбаченого ст. 40 Правил користування тепловою енергією, та абз. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію, щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири). Згідно зі ст. 162 ЖК України порядок сплати за комунальні послуги може бути визначений угодою сторін.

Відповідач ОСОБА_1 вказувала, що є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 , однак належних доказів на підтвердження права власності не надала. Технічний паспорт на квартиру, виготовлений 21.04.2015, відповідно до якого зазначено власником квартири ОСОБА_1 , не є правовстановлюючим документом на право власності на житло, тобто не є достатнім та належним доказом. Будь-які угоди між власником та іншими членами сім`ї, що проживають за адресою АДРЕСА_1 , з приводу утримання майна - відсутні.

Суд, виходить з того, що всі відповідачі є фактичними споживами послуг з централізованого опалення, що надаються за адресою АДРЕСА_1 , оскільки зареєстровані та фактично проживають за вказаною адресою, що визнається ними, та не відмовлялись у передбаченому законом порядку від отримання таких послуг, а тому їх обов`язок сплати таких послуг є солідарним та визначення відповідачів у справі є правом позивача.

Розрахунком заборгованості підтверджується, що за період з 01.11.2016 по 01.05.2020 утворилась заборгованість у загальній сумі 29 387,29 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком інфляційні втрати за період з 21.12.2016 по 01.05.2020 становлять 3 039,86 грн. та 3% річних - 1 475,19 грн.

Разом із тим, під час розгляду справи адвокатом Гордієнко Н.В., що діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , 26.01.2021 надано до суду квитанцію № 12-8748176/С від 12.11.2020 про сплату частини боргу за послуги теплопостачання на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (особистий рахунок 5-806-30-0) за період з 01.11.2016 по 30.11.2016 у сумі 813,80 грн., як зазначено додаткових реквізитах; платник ОСОБА_1 .

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (ч. 1 ст. 264 ЦК України).

Вищевказана часткова оплата заборгованості за листопад місяць 2016 свідчить про визнання боргу, а тому строк позовної давності перервався, та перебіг позовної давності почався заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності.

Разом із тим, сума заборгованості, що пред`явлена до стягнення, 29 387,29 грн., фактично зменшилась на суму внесеного платежу за час розгляду справи, а тому, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме у розмірі 33 088,54 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, пропорційно задоволеним вимогам, з кожного відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по 686,65 грн.

Керуючись ст. 67, 156, 162 ЖК України, 625, 264, 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», а також Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. № 1198, ст.5-11, 76-83, 95, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - задовольнити частково.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальній сумі 33 088,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір 686,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір 686,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір 686,65 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Сторони у справі:

Позивач - Полтавське обласне коммунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (ЗКПО 03338030, юридична адреса м. Полтава вул. Комарова, 2а).

Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого АДРЕСА_1 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого АДРЕСА_1 ).

Відповідач - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не встановлено на запит суду, остання відома адреса зареєстрованого АДРЕСА_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, як суду апеляційної інстанції.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 01.02.2021.

Суддя Материнко М.О.