ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2021 року м. Миколаїв

справа № 482/1978/18

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Тищук Н. О.,

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Пасечнюком І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

фермерського господарства «Мега-Поле»

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області, ухвалене 8 лютого 2021 року суддею Баранкевич В.О., в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом

фермерського господарства «Мега-Поле» до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє

ОСОБА_4 , та до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

третя особа орган опіки та піклування Новоодеської районної державної адміністрації - про визнання договору оренди землі недійсним,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ФГ «Мега-Поле» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання договору оренди землі недійсним.

Позивач зазначав, що 28 лютого 2017 року уклав з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діяла їх мати ОСОБА_6 , договір оренди земельної ділянки площею 9, 2615 га, розташованої в межах території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. У вересні 2017 року дізнався про те, що ця ж земельна ділянка перебуває в оренді ФОП ОСОБА_5 за договором від 7 березня 2010 року, укладеним з тодішнім власником земельної ділянки, померлим батьком відповідачів ОСОБА_4 . Строк дії договору оренди 15 років.

Посилаючись на неналежну реєстрацію договору, відсутність у ньому істотних умов та на можливе підписання договору не орендодавцем, а іншою особою від його імені, ФГ «Мега-Поле» просило визнати договір оренди від 7 березня 2010 року, укладений від імені ОСОБА_4 з ФОП ОСОБА_5 , недійсним.

До участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів, залучено орган опіки та піклування Новоодеської районної державної адміністрації.

Відповідач ОСОБА_5 , діючи через свого представника, позов не визнав, посилаючись на належну реєстрацію договору оренди, та на безпідставність і недоведеність доводу позивача про підписання договору іншою особою, а не самим ОСОБА_4 .

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 8 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивоване недоведеністю підписання договору сторонньою особою, належною реєстрацією договору оренди та виконанням сторонами умов договору.

В апеляційній скарзі ФГ «Мега-Поле» просило рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, якими обґрунтовувало позов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Спадщину після його смерті спірну земельну ділянку прийняли його діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28 лютого 2017 року ОСОБА_6 , як мати неповнолітніх спадкоємців, діючи від їх імені та в їх інтересах уклала з ФГ «Мега-Поле» договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 24882600:01:004:0008, площею 9,2615 га, що розташована на території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області (а.с. 10-13 том І).

15 березня 2017 року право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 20-21 том І).

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 3 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року, задоволено позовні вимоги ФОП ОСОБА_5 до ФГ «Мега-Поле» та неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_4 цей договір оренди визнано недійсним (а.с. 39-42 том ІІ).

Підставою для визнання договору оренди від 7 березня 2010 року, укладеним між тодішнім її власником ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 позивач зазначає, зокрема, відсутність у ньому істотних умов.

Проте, у частині першій статті 627 ЦК зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Разом з тим, визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України "Про оренду землі".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У статті 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з вимогами статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

Відповідно до частини першої статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.

Істотні умови договору оренди землі визначені у статті 15 Закону України "Про оренду землі", відповідно до частини першої якої істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, як передбачено у частині першій статті 215 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем підстав, які відповідно до статей 203, 215 ЦК України, можуть бути підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним.

Крім цього, апеляційний суд вважає, що оскільки договір, за яким земельна ділянка перебувала в оренді ФГ «Мега-Поле» визнано недійсним судами першої та апеляційної інстанції ще у 2018 році, а касаційне провадження у цій справі не відкривалось, то будь-які обставини, які б порушували права ФГ «Мега-Поле» відсутні.

Посилання апелянта як на підставу визнання договору оренди недійсним - на його укладення у 2010 році між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у той час як діяв попередній договір, укладений у 2005 році між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , правового значення не мають, оскільки ФГ «Мега-Поле» не є стороною цих договорів, тому права ФГ не порушуються.

Доводи апелянта про можливе підписання договору оренди від 7 березня 2010 року не ОСОБА_4 , а іншою особою, не заслуговують на увагу, оскільки у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, жодних належних та допустимих доказів цього, апелянт не надав. Клопотання про призначення почеркознавчої експертизи ні у суді першої, ні у суді апеляційної інстанції не заявлялось.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Мега-Поле» залишити без задоволення.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 8 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Н.О. Шаманська

І.В.Лівінський

---------------------------------

Повну постанову складено 10 червня 2021 року