ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року

м.Суми

Справа №591/6839/20

Номер провадження 22-ц/816/736/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

боржник ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),

стягувач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 березня 2021 року в складі судді Северинової А.С., постановлену в м. Суми, повний текст якої складено 17 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Непийпи Р.О. у виконавчому провадженні № 59275023 з виконання виконавчого листа від 22 травня 2019 року у справі № 591/5854/16-ц, виданого на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми та зобов`язати державного виконавця вчиняти дії по здійсненню розшуку майна боржника, шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що містяться в базах даних і реєстрах та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням та вчиняти дії по періодичному (не рідше ніж один раз на два тижні) виявленню рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці виявленню нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Скаргу обгрунтовував тим, що на примусовому виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавчий лист, виданий 22 травня 2019 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 40000 грн, неустойки 27371 грн 76 коп., інфляційних збитків у розмірі 13968 грн, 3 % річних у розмірі 1012 грн 60 коп. та 411 грн 76 коп. в рахунок відшкодування судового збору, а всього на суму 82764 грн 12 коп.

10 червня 2019 року державним виконавцем Непийпою Р.О. було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа № 591/5854/16-ц.

22 липня 2019 року державним виконавцем Непийпою Р.О. було винесено постанову про арешт коштів боржника.

Станом на день подання до суду скарги судове рішення не виконано.

Посилаючись на обставини того, що остання виконавча дія щодо звернення стягнення на кошти на рахунках боржника була здійснена державним виконавцем ще 22 липня 2019 року, будь-яких інших дій станом на момент звернення до суду зі скаргою державним виконавцем не здійснювалося, стягувач просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця стосовно не вчинення дій по розшуку майна та доходів боржника і зобов`язати його вчинити ці дії.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 березня 2021 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Кубракова К.П. у виконавчому провадженні № 59275023 з виконання виконавчого листа від 22 травня 2019 року у справі № 591/5854/16-ц, виданого на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовлено.

В апеляційній скарзіЗарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент подачі скарги до суду першої інстанції на бездіяльність державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Непийпи Р.О. скаржник ОСОБА_2 не звертався до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з приводу проведення перевірки законності виконавчого провадження № 59275023.

Відзиву на апеляційну скаргу сторонами не направлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Сенченка А.В., представника виконавчої служби Печняк Ю.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи на примусовому виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавчий лист, виданий 22 травня 2019 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 40 000 грн, неустойки у розмірі 27 371 грн 76 коп., інфляційних збитків у розмірі 13 968 грн, 3% річних у розмірі 1012 грн 60 коп. та 411 грн 76 коп. в рахунок відшкодування судового збору (а.с. 113).

Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Непийпи Р.О. від 10 червня 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 58).

22 липня 2019 року державним виконавцем були зроблені запити до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та отримання пенсії щодо боржниці ОСОБА_1 , проте за даними Пенсійного фонду України вказаної інформації не знайдено (а.с. 63-64).

Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Непийпи Р.О. від 22 липня 2019 року накладено арешт на кошти боржника, про що повідомлено учасників виконавчого провадження листом від 22 липня 2019 року (а.с. 65).

Однак, після цього державним виконавцем жодних виконавчих дій у виконавчому провадженні не здійснювалось до моменту звернення стягувача до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця у листопаді 2020 року.

Згідно з відомостями про рух виконавчого провадження № 59275023 вказане виконавче провадження перебувало в провадженні державного виконавця Непийпи Р.О., після чого 03 лютого 2020 року було передано державному виконавцю Подпрятову А.В., а 12 листопада 2020 року вказане виконавче провадження було передано на виконання старшому державному виконавцю Печняк Ю.В. (а.с. 55-56).

Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 в частині визнання неправомірною бездіяльності начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кубракова К.П., суд першої інстанції встановив та виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт неправомірної бездіяльності державних виконавців Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Непийпи Р.О. та ОСОБА_4 стосовно невиконання виконавчого листа від 22 травня 2019 року у справі № 591/5854/16-ц, виданого на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми, проте, врахувавши обставини того, що станом на момент розгляду даної скарги вищевказані державні виконавці звільнені з посади, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 450 ЦПК України залучив до участі у справі начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кубракова К.П., як посадову особу, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушення прав заявника та дійшов висновку про обґрунтованість вимог скарги та необхідності визнання неправомірною бездіяльності начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кубракова К.П., як посадової особи, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення прав заявника.

При цьому, місцевий суд також дійшов висновку про те, що вимоги скарги в частині щодо зобов`язання державного виконавця вчиняти дії по здійсненню розшуку майна боржника задоволенню не підлягають, оскільки державним виконавцем з метою усунення порушення прав стягувача самостійно вживаються активні заходи щодо примусового виконання рішення суду, у тому числі, здійснюється розшук майна та грошових коштів боржника.

Апеляційний суд повністю погоджується з таким висновком суду та постановленою ним ухвалою, оскільки визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині ухвали та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з правильним висновком місцевого суду щодо їх оцінки.

Згідно ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» регулює порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту (частини 2-4 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частин 5, 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6 роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Судом першої інстанції було встановлено, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 червня 2019 року та постанови про арешт коштів боржника від 22 липня 2019 року старшим державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Непийпою Р.О. не вчинялось жодних виконавчих дій щодо виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 квітня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 27 371 грн 76 коп., інфляційних збитків у розмірі 13 968 грн, 3 % річних у розмірі 1012 грн 60 коп. та 411 грн 76 коп. в рахунок відшкодування судового збору, у тому числі, щодо перевірки майнового стану боржника щодо виявлення рахунків боржника, наявності нерухомого та рухомого майна боржника та її майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Після передачі 03 лютого 2020 року вказаного виконавчого провадження від державного виконавця Непийпи Р.О. у провадження державному виконавцю Подпрятову А.В. новим державним виконавцем також не здійснювалось жодних виконавчих дій щодо виконання вказаного рішення суду аж до моменту звернення стягувача до суду зі скаргою у листопаді 2020 року, після чого 12 листопада 2020 року виконавче провадження № 59275023 було передано в провадження державного виконавця Печняк Ю.В. (а.с. 55-56).

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено факт неправомірної бездіяльності державних виконавців Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Непийпи Р.О. та ОСОБА_4 стосовно невиконання виконавчого листа від 22 травня 2019 року у справі № 591/5854/16-ц, виданого на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми та, враховуючи, що вищевказані державні виконавці станом на момент розгляду даної скарги звільнені з посади, тому місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 450 ЦПК України залучив до участі у справі начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кубракова К.П., як посадову особу, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушення прав заявника та дійшов обґрунтованого висновку, визнавши неправомірною бездіяльність начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кубракова К.П. у виконавчому провадженні № 59275023 з виконання виконавчого листа від 22 травня 2019 року у справі № 591/5854/16-ц, виданого на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми, оскільки начальник відділу державної виконавчої служби є посадовою особою, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушення прав заявника.

Керівник виконавчої служби Кубраков К.П. в порушення вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає повноваження керівника виконавчої служби у виконавчому провадженні, не забезпечив контроль за виконавчими діями виконавців у спірному виконавчому провадженні, своєчасну та оперативну передачу виконавчого провадження від виконавця, що звільнився до нового виконавця, що і потягло тривале невиконання виконавчого листа і не вчинення виконавцями жодних дій у виконавчому провадженні, направлених на виконання виконавчого листа.

Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) доводи скарги ОСОБА_2 належними доказами не спростовані.

В частині не задоволених вимог скарги ОСОБА_2 судове рішення не оскаржується, а тому відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України апеляційний суд не вбачає законних підстав для його перегляду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та переконаний, що доводи апеляційної скарги, наведені на її обґрунтування, їх не спростовують і не дають підстав для висновку про невідповідність зазначеної ухвали нормам процесуального права та фактичним обставинам справи, тому визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим на підставі статті 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 березня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 червня 2021 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.І. Собина

С.С. Ткачук