Дата документу 19.11.2021
Справа № 937/3508/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Бєгушева Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення суми страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» суму страхового відшкодування в розмірі 61529,50 грн. та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.03.2020 р. о 21.20 годині на 28 км а/ш Арабка-Астраханка-Мордвинівка-Гірсівка-Степанівка Перша, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ЗАЗ-110247, д/н НОМЕР_1 , скоїв зіткнення із автомобілем MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_2 , під його керуванням. Внаслідок ДТП транспортним засобам завдано механічні пошкодження, потерпілому завдано збитки. Винним у скоєні ДТП визнано ОСОБА_2 , про що Мелітопольським міськрайонним судом 28.04.2020 року винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ст.124 КУпАП, та стягнуто штраф в розмірі 340,00 гривень та судовий збір 424,40 гривень. Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 застраховано у ТДВ СК «Альфа-Гарант». 25 березня 2020 року було проведено огляд пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_2 та складено Акт огляду транспортного засобу. На підставі акту було складено аварійний сертифікат 95-D/69/7 від 22.05.2020, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становить 140991,31 гривень. Страхова компанія здійснила застосування коефіцієнту фізичного зносу 52,5%, що призвело до зниження вартості відновлювального ремонту до суми 76967,40 гривень, а з відрахуванням ПДВ, остаточна сума становила 64139,50 гривень, яка була направлена йому грошовим переказом. Однак вказана сума не була погоджена з ним, оскільки жодного документу фінансового характеру від відповідача він не отримував. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок № 0061 від 10.04.2020 для зарахування ФОП ОСОБА_3 суми на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу у розмірі 125669,00 гривень, але з цієї суми було сплачено лише 64139,50 гривень. Вимога про виплату різниці була залишена відповідачем без уваги, сплачена сума страхового відшкодування без урахування ПДВ. Крім того, згідно звіту № 269/20 від 02.04.2020 вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ складає 235714,59 гривень, а вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу деталей складає 145928,21 гривня.

Ухвалою судді Мелітопольського міькрайонного суду Купавської Н.М. від 26.04.2021 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

25.05.2021 року до суду надійшов відзив ТДВ СК «Альфа-Гарант», у якому відповідач позов не визнав. Зазначив, що між сторонами виник спір у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за полісом № АО/5958036, оскільки 15.03.2020 відбулась ДТП за участю транспортного засобу ЗАЗ-110247, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу MITSUBISHI LANCER д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 06.04.2020 від позивача на адресу відповідача надійшла заява про виплату страхового відшкодування з зазначенням банківських реквізитів СТО ФОН ОСОБА_3 та документи на підтвердження страхового випадку. 25.03.2020 було здійснено огляд пошкодженого автомобіля MITSUBISHI LANCER д/н НОМЕР_2 та складено акт технічного огляду ТЗ, який був підписаний ОСОБА_1 без будь- яких зауважень до нього. 13.04.2020 позивачем було надано до Товариства копію рахунку від 10.04.2020. 13 травня 2020 ними отримано постанову Мелітопольського міськрайонного суду від 28.04.2020 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. 28.05.2020 Товариством було направлено позивачу запит, про надання додаткової інформації та документів, і повідомлено, що страховик має право здійснити виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного огляду пошкодженого автомобілю страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Також позивача було повідомлено, що наданий ним рахунок № 0061 від 10.04.2020 з Товариством погоджено не було. 26.06.2020 Товариством на підставі аварійного сертифіката № 95-D/69/7, виконаного аварійним комісаром ОСОБА_4 , поштовим переказом направлено ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 64139,50 гривень та направлено лист з повідомленням, щодо виплати страхового відшкодування. В подальшому, оскільки ОСОБА_1 у своїй скарзі від 15.06.2020 наполягав на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, 27.06.2020, на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант» оцінювачем ТОВ «Партнер-Консалт» ОСОБА_5 надано висновок автотоварознавчого дослідження, на підставі якого 17.07.2020 було складено страховий акт та затверджено розрахунок страхового відшкодування, та здійснено доплату страхового відшкодування позивачу грошовим переказом в розмірі 650,75 гривень та переховано пеню в розмірі 2,13 гривень. Тобто ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування в повному обсязі на підставі належних документів та в строки, визначені законом «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач у встановлений судом строк не надав відповідь відзив.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021, у зв`язку із звільненням з посади, відповідно розпорядження № 100 від 16.09.2021, судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Купавської Н.М., враховуючи неможливість подальшого розгляду судових справ, 20.09.2021 вказана цивільна справа надійшла у провадження головуючого судді Ковальової Ю.В.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню за наступними підставами.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.04.2020 року ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що 15.03.2020 р. о 21.20 годині він на 28 км а/ш Арабка-Астраханка-Мордвинівка-Гірсівка-Степанівка Перша, керуючи автомобілем ЗАЗ-110247, д/н НОМЕР_1 , при зміні руху ліворуч, не переконався в безпеці, скоїв зіткнення з автомобілем MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який продовжив рух та скоїв наїзд на перешкоду(дерево). Своїми діями ОСОБА_2 порушив ПДР та його визнано винуватим і притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.13).

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/5958063, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 ЗАЗ-110247, д/н НОМЕР_1 , застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», дія полісу з 19.11.2019 по 18.11.2020 (а.с.60).

16.03.2020 позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду /а.с.6,7).

25.03.2020 Правовим центром врегулювання страхових випадків «АВАРКОМ» складено акт технічного стану транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_2 із зазначенням пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП/а.с.8,9/.

22.05.2020 на підставі акту технічного стану транспортного засобу від 25.03.2020 складено аварійний сертифікат № 95-D/69/7, згідно якого вартість відновлювального ремонту складає 140991,31 гривень, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин (52,5%) складає 76967,40 гривень, а без урахування ПДВ - 64139,50 гривень/а.с.26/.

26 червня 2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» складено страховий акт на суму страхового відшкодування ОСОБА_1 в сумі 64139,50 гривень/а.с.77/.

Відповідно до платіжного доручення від 26 червня 2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» через систему грошових переказів КД УДППЗ «Укрпошта» переховано ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 64 139, 50 гривень/а.с.78/.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_3 та йому був виданий рахунок № 0061 від 10.04.2020, де вказано що вартість відновлювального ремонту автомобіля MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_2 становить 125669,00 грн. /а.с.14/.

06.07.2020 позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із претензією про виплату залишку страхового відшкодування в сумі 61 529,50 гривень /а.с.39/.

Згідно з висновком вих. № ЦВ/20/2157 від 27.06.2020 року, складеним на замовлення страхової компанії, вартість матеріального збитку, завданого власнику майна - автомобіля MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_2 , внаслідок ДТП складає 75 747, 90 гривень, в тому числі 10957,65 гривень ПДВ на вартість матеріалів та складових/а.с. 79-85/.

Відповідно до платіжного доручення № 10160 від 17 липня 2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» через систему грошових переказів КД УДППЗ «Укрпошта» переховано ОСОБА_1 доплату до виплаченого страхового відшкодування в розмірі 650,75 гривень та згідно платіжного доручення № 10161 від 17 липня 2020 року сплачено пеню в розмірі 2,20 гривень /а.с.87/.

Відповідно до звіту № 269/20 від 11.11.2020 року, складеного на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_2 з урахуванням експлуатаційного зносу запчастин, які підлягають заміні складає 145 928,21 гривень /а.с.40-43/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати уваги інші умови договору.

Згідно зі ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 990 ЦК України, Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 6 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ст. 28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

На підставі ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» не заперечується факт дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого транспортного засобу. Спір між сторонами пов`язаний із розміром страхового відшкодування, яке належить до виплати.

Оцінюючи посилання позивача на суму матеріальної шкоди, визначеної згідно рахунку № 0061 від 10.04.2020 ФОП ОСОБА_3 , у співставленні із запереченнями страхової компанії, яка посилається на висновок вих. № ЦВ/20/2157 від 27.06.2020 року, суд звертає увагу, що визначення суми страхового відшкодування відноситься до повноважень страховика.

Сума страхового відшкодування була визначена ТДВ СК «Альфа-Гарант» шляхом отримання висновку вих. № ЦВ/20/2157 від 27.06.2020 року, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику майна - автомобіля MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_2 , внаслідок ДТП складає 75 747, 90 гривень, в тому числі 10957,65 гривень на вартість матеріалів та складових.

Наданий позивачем звіт № 269/20 від 11.11.2020 року, яким вартість відновлювального ремонту автомобіля MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_2 з урахуванням експлуатаційного зносу запчастин, які підлягають заміні складає 145 928,21 гривень, а згідно рахунку № 0061 від 10.04.2020 відновлювальний ремонт автомобіля MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_2 становить 125669,00 гривень, не спростовує звіту страхової компанії, а лише містить інші суми матеріальної шкоди.

При цьому, позивач не надав суду висновок експерта щодо встановлення суми матеріального збитку при наявності двох звітів з різними висновками і також не скористався своїм правом заявити клопотання про проведення судової експертизи для визначення вартості матеріального збитку ( про що також наголошено у відзиві на позов), а суд відповідно до статей 81, 102, 103 ЦПК України не наділений правом призначати експертизу за власною ініціативою.

У зв`язку з ненаданням належних і достовірних доказів на спростування суми матеріальної шкоди, визначеною страховою компанією, суд керується розміром матеріальної шкоди, встановленої у висновку авто товарознавчого дослідження вих. № ЦВ/20/2157 від 27.06.2020 року.

Крім того, виходячи з аналізу положень 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодуванню підлягає саме сума матеріального збитку, а не сума відновлювального ремонту.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 2,7 ст. 2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, вартість матеріального збитку - з технічної точки зору вартісне значення реальних витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування ДТЗ з урахуванням фізичного зносу та втрати товарної вартості.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року № 910/3867/16, згідно якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Таким чином, сума матеріального збитку, завдана власнику автомобіля MITSUBISHI LANCER, д/н НОМЕР_2 правильно визначена відповідачем в розмірі 64790,25 гривень та сплачена позивачу у повному розмірі.

Що стосується доводів позивача про неправомірність сплати суми страхового відшкодування без урахування ПДВ суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, документальне підтвердження факту оплати проведеного ремонту позивачем ФОП ОСОБА_3 відсутнє. Більш того, на відсутність таких доказів посилалася СК «Альфа-Гарант» у своєму листі на ім`я позивача від 22.06.2020 № 12/2634 (а.с.24-25).

Отже, матеріали справи не містять доказів проведення позивачем ремонтних робіт автомобіля. Натомість, встановлено, що сума страхового відшкодування була виплачена безпосередньо ОСОБА_1 , що виключає можливість стягнення з відповідача на його користь суми страхового відшкодування з урахуванням ПДВ.

За таких умов, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12-13, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення суми страхового відшкодування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», , юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Лесі України, 26, адреса для листування: 01001 м. Київ, вул. Г.Тороповського, 14.

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова