Справа №701/45/21
Провадження №2/701/86/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -Костенка А. І.
за участю секретаря -Киряхно Е. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради смт. Маньківка Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кути, Маньківського району, Черкаської області у віці 79 років померла позивача баба по батькові ОСОБА_2 , про що 08.08.2016 року складено відповідний актовий запис за № 8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 26.10.2016 року Маньківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Черкаської області. Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області від 13.11.2020 року № 2828 підтверджує, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.07.1976 року по день смерті. На день смерті ОСОБА_2 за даною адресою була зареєстрована ОСОБА_3 , з 03.05.2008р. по 16.11.2016р. Більше за даною адресою не зареєстрований ніхто. ОСОБА_3 , доводилась дружиною батькові позивача ОСОБА_4 . Батько позивача ОСОБА_4 , який доводився сином ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 52 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 22.10.2020 Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). За життя баба позивача ОСОБА_2 , залишила заповіт, посвідчений 14 грудня 2004 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., зареєстрований в реєстрі за №3114. Вказаним заповітом ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, присадибну земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_1 заповіла позивачу по справі. Після смерті ОСОБА_2 , позивач подав заяву до Маньківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, де заведено спадкову справу №433 за 2016 рік, номер у спадковому реєстрі: 59998288, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 46205881 від 17.12.2016 року. Виявилось, що в процесі оформлення спадкових прав немає можливості в нотаріальному порядку оформити у спадщину заповідане спадкове майно. З метою оформлення спадкових прав позивач через представника звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав бабі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину отримано постанову про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2020 року, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач до суду не з`явився, але в своїй позовній заяві просив справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об?ємі.

Представник відповідача Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кути, Маньківського району, Черкаської області у віці 79 років померла позивача баба по батькові ОСОБА_2 , про що 08.08.2016 року складено відповідний актовий запис за № 8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 26.10.2016 року Маньківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Черкаської області (а.с. 15). Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області від 13.11.2020 року № 2828 підтверджує, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 16.07.1976 року по день смерті. На день смерті ОСОБА_2 за даною адресою була зареєстрована ОСОБА_3 , з 03.05.2008р. по 16.11.2016 року. Більше за даною адресою не зареєстрований ніхто. ОСОБА_3 , доводилась дружиною батькові позивача ОСОБА_4 (а.с. 14). Батько позивача ОСОБА_4 , який доводився сином ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 52 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 22.10.2020 Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 13). За життя баба позивача ОСОБА_2 , залишила заповіт, посвідчений 14 грудня 2004 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., зареєстрований в реєстрі за №3114. Вказаним заповітом ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, присадибну земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_1 заповіла позивачу по справі (а.с. 19). Після смерті ОСОБА_2 , позивач подав заяву до Маньківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, де заведено спадкову справу №433 за 2016 рік, номер у спадковому реєстрі: 59998288, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 46205881 від 17.12.2016 року (а.с. 21). Виявилось, що в процесі оформлення спадкових прав немає можливості в нотаріальному порядку оформити у спадщину заповідане спадкове майно. З метою оформлення спадкових прав позивач через представника звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав бабі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину отримано постанову про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2020 року, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Відмова у видачі свідоцтв про право на спадщину мотивована тим, що представником заявника не було пред`явлено правовстановлюючий документ на житловий будинок, як це вимагає п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі порядок), а саме: видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Одночасно нотаріусом повідомлено, що на підставі заяви позивача від 17.12.2016 року про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., була відкрита спадкова справа №433 за 2016 рік. За даними спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. На момент заведення спадкової справи виявлено заповіт, посвідчений Маньківською державною нотаріальною конторою 14 грудня 2004 року за р. №3114 від імені ОСОБА_2 . Згідно п.4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у справі всіх необхідних документів. Згідно п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Як випливає із сукупності мотивації, наведеної у постанові нотаріуса від 27.10.2020 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 22-23). При цьому, інших спадкоємців немає та має місце спадкування за заповітом. Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області від 13.11.2020 року № 2828, у заповіті від імені ОСОБА_2 від 14.12.2004 року, у постанові державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., від 27.10.2020 року, вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного законом та заповітом, який реалізував свої права на спадкування після смерті ОСОБА_2 , є лише позивач по справі. У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстави відсутності правовстановлюючого документа, наявні документи сукупно підтверджують те, що майно дійсно належало покійній, однак за життя вона не встигла отримати правовстановлюючий документ на майно, однак це не спростовує факту належності майна (а.с. 22-23). У зв`язку з таким обставинами, лише в судовому порядку є можливість оформити право власності на майно. Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується власне інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області від 13.11.2020 року № 2828, якою підтверджується, що проживала та була зареєстрована спадкодавець у житловому будинку по АДРЕСА_1 . Також це підтверджується даними будинкової книги на вказаний житловий будинок, та інформацією, вказаною у заповіті від імені ОСОБА_2 від 14.12.2004 року. Довідкою виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області від 05.01.2021 року № 28 підтверджується, що відповідно до облікових даних ЗК Маньківської селищної ради за ОСОБА_2 рахується земельна ділянка загальною площею 0,15га по АДРЕСА_1 . Саме на цій земельній ділянці розташований заповіданий житловий будинок. 10.11.2020 року ПП "Уманський центр технічної інвентаризації" на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 (а.с. 29-39). Згідно даних проведеної технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок збудовано у 1956 році. 01.12.2020 року за № 173/18-06 відділом будівництва, інфраструктури, енергетики та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам. Згідно даного висновку, відділ будівництва, інфраструктури, енергетики та житлово-комунального господарства Маньківської районної державної адміністрації не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Слід також зазначити, що відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Позивач не може скористатись даним Порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою-спадкодавцем. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1956 році. На той час питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року. У позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даному випадку, спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з втратою документа, який засвідчує право власності, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1236 ЦК України, ст. ст. 78, 126 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованим АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кути, Маньківського району, Черкаської області, актовий запис № 8 від 08.08.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко