Справа № 454/3432/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління (м.Львів)

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд з даною скаргою та просить суд визнати дії державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Головко А.М. щодо здійснення розрахунків заборгованості з аліментів від 01.12.2019 року по 31.03.2021 року в межах виконавчого провадження № 61083421 неправомірними та зобов`язати державного виконавця здійснити повторне проведення розрахунку заборгованості з аліментів від 01.12.2019 року по 31.03.2021 року в межах виконавчого провадження №61083421.

Свої вимоги мотивує наступним.

На виконанні державного виконавця Сокальського районного відділу ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) Головко А.М. перебуває виконавче провадження №61083421 з виконання судового наказу №454/3432/19 виданого 24.12.2019р. про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 всіх видів доходу боржника щомісячно, на обох дітей.

Постановою Сокальського районного відділу ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) від 25.03.2021р. про накладення штрафу накладено на боржника штраф на користь стягувача у розмірі 10567,01 грн. в зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, а саме борг станом на 25.03.2021р. становить 52835,07грн..

05.04.2021р. ОСОБА_1 подано заяву про перерахунок заборгованості до державного виконавця та 12.04.2021р. начальником Сокальського районного відділу ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) проведено перерахунок заборгованості якою встановлено заборгованість у сумі 48867,23грн.

Розрахунок державного виконавця щодо заборгованості зі сплати аліментів у сумі 48867,23грн. з боржником не погоджувався, боржник з такою сумою боргу не згідний та вважає такою що не відповідає дійсній заборгованості, оскільки ним було сплачено аліментів дітям відповідно до розписок по отриманню аліментів від 12.19р. на суму 800грн., від 01.20р. на 800грн., від 27.12.2019р. на 1100грн., 27.01.2020р. на 1100грн., від 25.04.2020р. на 6000грн., від 09.2020р. на 1300грн., за 10.2020р. на 1300грн., від 21.02.2021р. на 1300грн., від 27.02.20р. на 1100 грн., від 10.20р. на 1300грн., від 09.20. на 1300грн., від 11.2020р. на 1300грн., від 11.2020р. на 1300грн., за 03.20р. на 110грн., за 04-08.2020р. на 6000грн., за 12.20р. на 3900грн., за 03.21р. на 2600грн., за 09.20р. на 1300грн., всього на суму 33910грн.

Сокальським районним відділом ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) надано відзив на скаргу, яку вважають безпідставною, надуманою, та такою, що не підлягає до задоволення.

Свої заперечення мотивує наступним.

25.03.2021р. державним виконавцем Сокальського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Львів) проведено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, згідно якого сума боргу становить 52 835,07грн.

Розрахунок заборгованості проведено відповідно до ч.2 ст.185 СК України, оскільки заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості …. визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

05.04.2021р. ОСОБА_1 надав заяву про перерахунок аліментів, до якої було долучено довідку про доходи боржника та розписку про передачу коштів.

Однак, згідно даних виконавчих документів, стягувачем є ОСОБА_2 , а боржником долучено розписки про передачу коштів, які написані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не являються стягувачами у даному виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.4 розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей отриманих із, зокрема заяв та (або) розписок стягувача.

12.04.2021р. проведено перерахунок аліментів на підставі довідки про доходи, вказані розписки не зараховані в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів, оскільки такі не є стягувачами.

ОСОБА_1 надав заяву про розгляд скарги у його відсутності. Подану скаргу підтримує та просить задовольнити.

Представник Сокальського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не прибув.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно вимог ст.448 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається із матеріалів справи та з оглянутого виконавчого провадження ВП № 61083421 28.01.2020 року державним виконавцем було відкрито вказане виконавче провадження шляхом винесення відповідної постанови з виконання судового наказу №454/3432/19 виданого 24.12.2019р. про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 всіх видів доходу боржника щомісячно, на обох дітей.

Відповідно до ст.180 та ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розрахунок заборгованості проведено відповідно до ч.2 ст.185 СК України, оскільки заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості …. визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Постановою Сокальського районного відділу ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) від 25.03.2021р. про накладення штрафу накладено на боржника штраф на користь стягувача у розмірі 10567,01 грн. в зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, а саме борг станом на 25.03.2021р. становить 52835,07грн..

05.04.2021р. ОСОБА_1 подано заяву про перерахунок заборгованості до державного виконавця та 12.04.2021р. начальником Сокальського районного відділу ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) проведено перерахунок заборгованості якою встановлено заборгованість у сумі 48867,23грн.

Дійсно, у матеріалах справи та виконавчого провадження наявні розписки неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 про отримання ними аліментів від 12.19р. на суму 800грн., від 01.20р. на 800грн., від 27.12.2019р. на 1100грн., 27.01.2020р. на 1100грн., від 25.04.2020р. на 6000грн., від 09.2020р. на 1300грн., за 10.2020р. на 1300грн., від 21.02.2021р. на 1300грн., від 27.02.20р. на 1100 грн., від 10.20р. на 1300грн., від 09.20. на 1300грн., від 11.2020р. на 1300грн., від 11.2020р. на 1300грн., за 03.20р. на 110грн., за 04-08.2020р. на 6000грн., за 12.20р. на 3900грн., за 03.21р. на 2600грн., за 09.20р. на 1300грн., всього на суму 33910грн.

Судом встановлено, що під час проведення розрахунку заборгованості по аліментах державний виконавець покликався на те, що стягувачем у виконавчому провадженні є ОСОБА_2 , а боржником долучено розписки про передачу коштів, які написані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не являються стягувачами у даному виконавчому провадженні. Також, покликався на ч.4 розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей отриманих із, зокрема заяв та (або) розписок стягувача.

Крім цього, під час розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з виконання вищевказаного судового наказу, державним виконавцем не враховано те, що останній працює охоронцем в ПАТ «Львівська вугільна компанія» та надав довідку про доходи з вересня 2020 року по лютий 2021 року

Суд не може погодитись з такою позицією державного виконавця Сокальського районного відділу ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) Головко А.М.

Відповідно до змісту ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також, Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує виконання остаточних, обов`язкових судових рішень. Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд». У іншому випадку, положення статті 6 будуть позбавлені ефекту корисної дії.

В даному випадку, суд вбачає в діях державного виконавця надмірний формалізм, який

суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на справедливий суд, що включає в себе і виконання судових рішень.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Тому враховуючи, що державний виконавець Сокальського районного відділу ДВСЗМУМЮ (м.Львів) Головко А.М. під час здійснення розрахунків заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів від 01.12.2019 року по 31.03.2021 року проведеного в межах виконавчого провадження № 61083421, вчинив дії з надмірним формалізмом, оскільки вважав, що розписки від неповнолітніх дітей боржника та стягувача ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 на яких стягуються аліменти про отримання ними коштів на їх же утримання не є підставою для врахування цих коштів при обчисленні заборгованості по сплаті аліментів.

За даних обставин суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.449, 450, 451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Головко А.М. щодо здійснення розрахунків заборгованості з аліментів від 01 грудня 2019 року по 31 березня 2021 року в межах виконавчого провадження № 61083421 неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Головко А.М. здійснити повторне проведення розрахунку заборгованості з аліментів від 01 грудня 2019 року по 31 березня 2021 року в межах виконавчого провадження №61083421.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: Л. Ю. Фарина