Справа № 685/1495/20
Провадження № 2/685/62/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В :

24 листопада 2020 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованість в сумі 9515,06 грн. за кредитним договором без номера, укладеним 09 грудня 2009 року між позичальником ОСОБА_4 та позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до складу якої входить заборгованість за вищезазначеним кредитним договором через невиконання спадкодавцем своїх зобов`язань з повернення кредиту.

Представником позивача подана заява про розгляд справи за його відсутності.

Від відповідачів до суду надійшов спільний відзив на позов, відповідно до якого просять відмовити у позові, оскільки ними ніякого майна після смерті позичальника не було успадковано через його відсутність, тому у них відсутній також обов`язок задовольняти вимоги кредитора померлої особи.

У своїй відповіді на відзив позивач зазначає, що звичайні побутові речі померлого, як спадок, вартують не менше розміру позовних вимог.

В ході судового розгляду відповідач ОСОБА_1 позовних вимог не визнала та пояснила, що вони з чоловіком до його смерті проживали у будинку його батьків, чоловік майна не мав, раніше у них також був автомобіль ВАЗ-2109, однак його давно продали. Більше того, перед смертю чоловік довгий час хворів, на лікування витрачено значну суму коштів, тому багато речей було продано. Зазначила, що їй не було відомо про борг її колишнього чоловіка перед ПриватБанком.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в суд не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доводи учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

09 грудня 2009 року між кредитодавцем Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та позичальником ОСОБА_4 був укладений договір про надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів, на виконання якого Банк відкрив на ім`я ОСОБА_4 рахунок, видав кредит на умовах встановлення кредитного ліміту та надав картку для доступу до рахунку.

ОСОБА_4 , відповідно до умов даного договору, а саме підписаної ним заяви, в разі використання кредитних коштів, зобов`язувався щомісячно вносити на погашення кредиту платежі в розмірі 7 % від суми заборгованості. Сторони також передбачили, що базова процентна ставка становить 30 % річних.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наданого банком розрахунку заборгованості та виписки з рахунку ОСОБА_4 використовував кредитні кошти з картки, про що свідчить зміна показників в графі «Залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)» та збільшення показників в графі «Витрати клієнтом кредитних коштів».

Позичальник вносив кошти на погашення кредиту, однак не у відповідності до умов договору, що підтверджується зменшенням залишку у графі «Тіло кредиту поточне» та пропорційним збільшенням залишку в графі «Тіло кредиту прострочене», тому утворилася заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 9515,06 грн., яка підлягає стягненню.

Однак в ході судового розгляду не було доведено підстав для стягнення цієї суми заборгованості з відповідачів по справі.

Статтями 1216 та 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу, визначену статтею 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є відповідно батьком, дружиною та сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що визнається усіма сторонами та підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

На день його смерті разом з ним проживали та були зареєстровані відповідачі по справі, що підтверджується довідкою Теофіпольської селищної ради від 30 грудня 2020 року № 2593, відмов від спадщини не надходило, що підтверджується копією спадкової справи, наданої Теофіпольською державною нотаріальною конторою, тобто ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 .

До складу спадщини входить заборгованість за вищезазначеним кредитним договором, оскільки це зобов`язання не включене до переліку прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини, визначеного ст. 1219 ЦК України.

ПриватБанком, як кредитором спадкодавця, відповідно до вимог статті 1281 ЦК України до Теофіпольської державної нотаріальної контори 02 листопада 2018 року направлена претензія кредитора.

Разом з тим, частиною першою статті 1282 ЦК України передбачений обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05 лютого 2021 року № 243227459, наданої відповідачами разом з письмовим відзивом, відсутні відомості щодо наявності майна у ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

За запитом, зробленим судом за клопотанням позивача, Відділом у Теофіпольському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відомостей щодо майна ОСОБА_4 не надано, оскільки повноваження щодо державної реєстрації прав на земельні ділянки передані Державній реєстраційній службі, якою і була надана вищезазначена інформаційна довідка.

Таким чином, в ході судового розгляду не було встановлено, що відповідачами було одержано майно у спадщину після смерті спадкодавця, тому відсутні підстави для покладення на них обов`язку задоволення вимог кредитора спадкодавця.

Керуючись ст.ст. 526, 1054, 1216, 1217, 1219, 1223, 1261, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Відмовити Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором від 09 грудня 2009 року без номеру.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 29 квітня 2021 року.

Суддя Самойлович А.П.