Справа № 452/1204/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"17" травня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

секретаря Кафтан О.Ю.,

із участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Стецяк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 покликаючись на те, що ОСОБА_2 30 січня 2014 року о 16.10год. керуючи автомобілем марки «ОРЕL OMEGA», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Чорновола навпроти будинку №10 у м. Самборі Львівської області грубо порушуючи вимоги ПДР здійснив наїзд ОСОБА_1 , внаслідок чого остання згідно висновку судово-медичної експертизи №59/2014 від 12.02.2014 року отримала закритий перелом медіального (внутрішнього) виростка верхньої третини лівої великогомілкової кістки, пошкодження латеральної (зовнішньої) зв`язки лівого колінного суглобу, переломи правої лобкової та сідничної кісток тазу, правої бічної маси крижової кістки, синяки зовнішньої поверхні тазу та грудної клітки зліва, які утворилися від контакту з тупими предметами під час ДТП.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.08.2014 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України було закрите та звільнено останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України. При цьому суд прийшов до висновку, що винуватість відповідача у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України доведена. Так, внаслідок отриманих від ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_1 06.06.2018 року було госпіталізовано з діагнозом хронічна передньо-латеральна нестабільність лівого коліна. 07.06.2018 року проведено операцію: «Атероскопія: пластика ПХЗ». Після операції їй було призначено дорого вартісне лікування.

З 11.09.2018 року по 28.09.2018 року ОСОБА_1 знову проходила стаціонарне лікування із діагнозом: пошкодження латеральної колатеральної зв`язки (операція Larson), як вбачається із виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3801 від 28.09.2018 року.

У зв`язку із реабілітацією позивачем було потрачено на лікування, придбання ліків, медичних препаратів, проведення обстеження, операції та проходження курсу реабілітації на загальну суму 49733,23грн., - що підтверджуються фіскальними чеками, видатковою накладною, квитанціями та товарним чеком. Через наведене просить суд стягнути із ОСОБА_2 в її користь майнову шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні позивач та її представник-адвокат Стецяк В.М. позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених у зверненні до місцевого суду.

Відповідач на виклик в суд не з`явився, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, із відзивом на позов не звертався, - тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності у заочному провадженні, проти чого не заперечила сторона позивача.

З`ясувавши обставини справи та заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:

Судом установлено, що ОСОБА_2 30 січня 2014 року о 16.10год. керуючи автомобілем марки «ОРЕL OMEGA», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Чорновола навпроти будинку №10 у м. Самборі Львівської області грубо порушуючи вимоги ПДР здійснив наїзд ОСОБА_1 .

Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.08.2014 року, яка набрала законної сили встановлено, що ОСОБА_2 30.01.2014 року о 16.10год. в м. Самборі Львівської області по вул. Чорновола, навпроти будинку №10 магазину «Будматеріали», керуючи автомобілем марки «Opel Omega» із державним номерним знаком НОМЕР_1 та, рухаючись по автодорозі Львів-Ужгород у напрямку до м. Львова, порушив вимоги п. п. 10.1, 11.13, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, - на слизькому від ожеледиці покритті дороги не справився з керуванням автомобіля і виїхав за межі проїзної частини дороги на правий тротуар по напрямку руху автомобіля, та в наступному наїхав на пішохода ОСОБА_1 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_1 згідно висновку судово-медичної експертизи №59/2014 від 12.02.2014 року отримала закритий перелом медіального /внутрішнього/ виростка верхньої третини лівої великогомілкової кістки, пошкодження латеральної /зовнішньої/ зв`язки лівого колінного суглобу, переломи правої лобкової та сідничної кісток тазу, правої бічної маси крижової кістки, синяки зовнішньої поверхні тазу та грудної клітки зліва, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Даною ухвалою доведено винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило заподіяння середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_1 та кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до зазначеної норми ЦПК України вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також винність відповідача у вчиненні цієї ДТП, що визначені в ухвалі Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.08.2014 року, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Згідно висновку комп`ютерної томографії лівого колінного суглобу ОСОБА_1 від 29.05.2018 року виявлено ознаки після травматичного артрозу лівого колінного суглобу та звапнень по ходу обох колатеральних зв`язок. Остеопоротичні зміни стегнової та великогомілкової кісток.

Із 06.06.2018 року по 11.06.2018 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у Львівській міській лікарні швидкої медичної допомоги та 07.06.2018 року було проведено операцію «Артроскопія: пластика ПХЗ», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №15540. Із 11.09.2018 року по 28.09.2018 року позивач повторно проходила стаціонарне лікування у зв`язку із діагнозом: пошкодження латеральної колатеральної зв`язки (операція Larson), що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3801 від 28.09.2018 року.

Як вбачається із фіскальних чеків, видаткової накладної, квитанцій, товарного чеку (аркуші справи 14-21) за період з 06.06.2018 року по 03.10.2018 року позивачем на лікування та реабілітацію потрачено грошові кошти в сумі 49733,33грн.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ч. 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на наведене, враховуючи встановлені судом обставини про те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди дійсно було заподіяно шкоду ОСОБА_1 і така шкода спричинена з вини відповідача ОСОБА_2 , беручи до уваги, що позивач поступила на лікування 06.06.2018 року та її було прооперовано внаслідок отриманої травми під час ДТП, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду заподіяну її здоров`ю в заявленому розмірі.

Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , як відшкодування матеріальної шкоди 49733,23грн. (сорок дев`ять тисяч сімсот тридцять три гривні 23коп.).

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 25 травня 2021 року повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у передбачений ст. 284 ЦПК України порядок і строк.

Суддя