Справа №628/694/21
Провадження № 2/628/477/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року Куп`янський міськрайоний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Клімової С.В.

за участю секретаря - Бавики Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія Аланд», Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія Аланд», Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 червня 2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Платинум банк» в особі голови правління Франковської О.В. було укладено договір № 00766/04189ВССА про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, з використанням картки на суму 9300 грн. строком на 36 місяців. Після зняття грошових коштів позивачем здійснювались щомісячні виплати кредитних платежів. В подальшому Публічне акціонерне товариство «Платинум банк» було ліквідовано та правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимог за кредитними договорами 148-К від 23 березня 2018 року стало товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». Позивач зазначає, що 10 числа кожного місяця я отримую пенсію за вислугу років. Так 10 січня 2021 року з його пенсії в розмірі 2100 грн. було утримано 420 грн. 28.01.2021 року позивачем зроблено запит до Єдиного реєстру боржників , згідно якого позивач перебуває в Єдиному реєстрі, як боржник згідно виконавчого напису № 40061, вчиненого приватним нотаріусом Гораєм Олегом Станіславовичем від 08 вересня 2020 року. 28.01.2021 року позивачем до приватного виконавця Мельник Ю.А. подана заява з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 63730203. Згідно виконавчого напису № 40061, вчиненого приватним нотаріусом Гораєм О.С. від 08 вересня 2020 року, позивач має заборгованість за кредитним договором 00766/04189ВССА від 14 червня 2013 року (строк дії якого сплив 14 червня 2016 року), у сумі 19 071, 86 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд».

Позивач вважає, що виконавчий напис № 40061, вчинений приватним нотаріусом Гораєм О.С. від 08 вересня 2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення коштів з пенсії за вислугу років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не було отримано первинних документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Крім того позивач зазначає, що виконавчий напис був вчинений після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також про призупинення дії приватного виконавця Мельник Ю.А. по виконавчому провадженню № 63730230.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 березня 2021 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29 квітня 2021 року підготовчий розгляд по справі будо проведено та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити.

Відповідач, ТОВ « Фінансова компанія « Аланд»» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові відправлення, які повернулися на адресу суду з відмітками « про отримання судової повістки».

Третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові відправлення, які повернулися на адресу суду з відмітками « про отримання судової повістки».

У відповідності до п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду від 09.03.2021 року відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду ТОВ « Фінансова компанія « Аланд»» за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

З`ясувавши думку позивача, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступного.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Так, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Так, 14 червня 2013 року між ПАТ « Платинум Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 00766/04189ВССА про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту та надано ОСОБА_1 кредит у розмірі 9 300 грн ( а. с. 15-17).

Додатком № 1 до Договору про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту № 00766/04189ВССА від 14.06.2013 року визначено приклад використання Кредитного ліміту та розрахунку платежів із визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки та визначений графік починаючи з 12.07.2013 року по 14.06.2016 року ( а. с. 18).

Відповіддю Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича за № 18232 від 18.02.2021 року ОСОБА_1 повідомляється, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Мельника Ю.А. перебуває виконавче провадження № 63730230 з примусового виконання виконавчого напису № 40061 від 08.09.2020 року, виданого приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Аланд» заборгованості в розмірі 19 071, 86 грн ( а. с. 14).

Виконавчим написом вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем за № 40061 від 08.09.2020 року, звернуто стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором 00766/04189ВССАвід 14 червня 2013 року, укладеним з ПАТ « Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 148К від 23.03.2018 року є ТОВ « « Фінансова компанія « Кредит Капітал»», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020ФА від 11.08.2020 року є ТОВ « « Фінансова компанія « Аланд»». У зв`язку із несплатою позичальником мінімальних платежів, передбачених Договором, тобто порушенням позичальником зобов`язань за договором, ТОВ « ФК « Аланд»». Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, сума заборгованості складає 18 571,86 гривень в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9 300,00 гривень, прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом становить 9 271,86 гривень, строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 гривень, строкова заборгованість за комісією становить 0,00 гривень, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 гривень, строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 гривень; 500 гривень плата за вчинення виконавчого напису, загальна сума, що підлягає стягненню становить 19 071,86 гривень ( а. с. 13).

Закон який регулює спірні цивільно-правові правовідносини є Цивільний Кодекс України.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частинами 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно дост.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Такими актами є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 щодо Вчинення виконавчих написів Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 137/1666/16-ц вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними.

Також суд зазначає, що відповідач звернувся до нотаріуса лише 11 серпня 2020 року, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, даний виконавчий напис було вчинено після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того в порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що зазначена заборгованість не є безспірною та те, що не було пропущено строк, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно роз`яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», в п. 6 зазначено, що відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Рішення у таких справах фактично жодним чином не впливають на нотаріусів.

Що стосується позовних вимог в частині призупинення дії приватного виконавця Мельник Ю.А. по виконавчому провадженню № 63730230, суд зазначає, що в даному випадку ці вимоги є передчасними, оскільки рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаннювже є підставою для зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 63730230 та його закриття, у зв`язку з чим вимоги позову в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги позивача частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11,57, 80, 81, 141, 258 259, 263 - 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія Аланд», Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 08 вересня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 40061, яким стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія Аланд» заборгованість в розмірі 19 071,86 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія Аланд» на користь ОСОБА_1 судові витрати розмірі 454 грн. ( чотириста п`ятдесят чотири гривні).

В іншій частині позов - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя С.В. Клімова