КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 752/18961/20

Апеляційне провадження 22-ц/824/6639/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Матвієнко Ю.О.

при секретарі Гойденко Д.В.

сторони

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю

«Оператор газотранспортної системи України»

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», подану через представника Хромова Олександра Ігоровича, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп» про зобов`язання до вчинення певних дій,

в с т а н о в и в :

у вересні 2020 року ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернулось до суду з позовом до ТОВ «Київ Інвест Груп», в якому просило зобов`язати відповідача усунути загрозу магістральному газопроводу «Київ - Брянськ» шляхом невідкладного знесення (демонтажу) автозаправної станції та побутових споруд, що знаходяться у Святошинському районі м. Києва на 15 кілометрі Брест - Литовського шосе в охоронній зоні магістрального газопроводу «Київ - Брянськ».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.01.2021 відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що суд не врахував предмет спору. Незважаючи на те, що позивач та відповідач є юридичними особами предметом спору є зобов`язання вчинення дій, які виникли з підставі порушення відповідачем вимог Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів». Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст. 1163 ЦК України та ст. 20, 147 Господарського кодексу України, відповідно до яких юридична особа, майну якої загрожує небезпека, має право вимагати її усунення від того, хто її створює. Даний позов виник із земельних правовідносин та у позивача відсутні будь - які господарські чи договірні відносини з відповідачем. Крім того, суд прийняв дану ухвалу з порушенням строків.

У судовому засіданні представник апелянта Горбач А.М. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив того, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Згідно ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 1, 2 с. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1, п. 6 та п. 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Критеріями належності справи до господарського судочинства є в сукупності суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в експлуатації магістрального газопроводу «Київ-Брянськ». Позивач вказує, що вищевказаний магістральний газопровід - відвід перебуває на його балансі на праві господарського відання. ТОВ «Оператор ГТС України» вказує, що здійснює експлуатацію магістральних газопроводів та забезпечує транспортування і транзит газу за міждержавними угодами, а перебування автозаправної станції та побутових споруд в зоні вищезазначеного магістрального газопроводу порушує права позивача. Відтак позивач здійснює господарську діяльність та позов заявлено з метою захисту інтересів позивача як суб`єкта господарювання.

У свою чергу, як стверджує позивач, відповідач збудував в охоронній зоні магістрального газопроводу автозаправну станцію та побутові споруди, які також використовує у своїй господарській діяльності. Таким чином, спір у цій справі виник щодо знесення об`єктів нерухомого майна, яке використовується відповідачем у його господарській діяльності.

Виходячи з предмету спору та суб`єктного складу учасників справи суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки є господарським спором.

У даному випадку відсутність між сторонами договірних відносин не має правового значення для визначення предметної підсудності спору.

Доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами виник спір лише із земельних правовідносин суперечать змісту позовної заяви.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст. 1163 ЦК України та ст. 20, 147 ГК України, Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» не впливають на висновки суду, оскільки дані норми є нормами матеріального права, та вони не містять положень щодо юрисдикційності спору.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 29.04.2021.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Ю. О. Матвієнко