1Справа № 335/4155/21 2/335/1880/2021
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в обґрунтування позову вказавши наступне.
27.02.2020 між сторонами було укладено договір позики грошових коштів, на виконання якого позивач передав відповідачеві в позику грошові кошти в сумі 350000,00 грн., що підтверджується розпискою про отримання відповідачем вказаної суми грошових коштів від 27.02.2020. Відповідач зобов`язався повернути позику до 01.04.2020. Кошти мали бути повернені позивачеві за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 23.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 20.05.2021, яке було відкладено на 07.06.2021 за клопотанням відповідача у справі (а.с. 11).
В судовому засідання позивач просив суд позовну заяву задовольнити на підставах викладених у ньому.
07.06.2021 відповідач звернувся до суду з письмовою заявою про визнання позову, у якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі та просив суд стягнути з нього 50 відсотків судового збору.
Відповідач в судовому засіданні 07.06.2021 підтримав подану ним заяву про визнання позову, просив позов задовольнити та стягнути з нього 50 відсотків судового збору.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 27.02.2020 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики горових коштів (а.с. 3-4), на виконання якого позивач передав відповідачеві в позику грошові кошти в сумі 350000,00 грн., що підтверджується розпискою про отримання відповідачем вказаної суми грошових коштів від 27.02.2020 (а.с. 6).
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 3 договору позики відповідач зобов`язався повернути позику до 01.04.2020. В п.п. 4, 5 сторони визначили порядок виконання відповідачем зазначеного зобов`язання.
За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач зобов`язання з повернення позики не виконав.
Таким чином, строк виконання зобов`язання за договором позики сплинув 01.04.2020.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що документально підтверджені, у розмірі 1953 гривні 72 копійки.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 1953 гривні 72 копійки.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 07 червня 2021 року.

Суддя А.В. Стеценко