Справа № 431/801/21
Провадження №2/431/298/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю секретаря с/з Чесалової О.Є.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Мотигіної Ю.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про визнання недійсним і скасування наказу про припинення трудового договору, визнання недійсним запису про звільнення у трудовій книжці, визнання трудового договору укладеного безстроково, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про визнання недійсним і скасування наказу про припинення трудового договору, визнання недійсним запису про звільнення у трудовій книжці, визнання трудового договору укладеного безстроково, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

11 березня 2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання ТОВ «ЛЕО» посилалось на те, що в провадженні Господарського суду Луганської області перебуває справа щодо банкрутства ТОВ «ЛЕО». Враховуючи приписи ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, вважав, що справу необхідно розглядати господарським судом, а тому провадження у цій справі слід закрити.

У підготовчому засідання представник ТОВ «ЛЕО» клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.

Позивач та його представник заперечували щодо задоволення вказаного клопотання.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши клопотання, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність 21.10.2019 року у зв`язку із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства (№2597-УШ в редакції від 21.10.2019 р.) (ч. 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедур банкрутства).

Частиною 4 «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство.

Дана позиція висловлена у Постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 19.06.2018 у справі №908/4057/14 та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц (провадження №14-404цс19), де зокрема зазначено і те, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.10.2019 відкрито провадження у справі №913/567/19 про банкрутство ТОВ «ЛЕО», тому спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

Таким чином, суд доходить висновку, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство відповідач перебуває в особливому правовому режимі, тобто внаслідок змін у правовому статусі відповідача справа належить до виключної підсудності іншого суду - господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне направити справу до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а в задоволенні клопотання щодо закриття провадження у справі слід відмовити.

Разом з тим, суд вважає, що передача справи для подальшого розгляду від неналежного суду до належного суду, відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) про право особи на справедливий суд.

Керуючись ст. ст. 197, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про визнання недійсним і скасування наказу про припинення трудового договору, визнання недійсним запису про звільнення у трудовій книжці, визнання трудового договору укладеного безстроково, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - для розгляду по суті передати до Господарського суду Луганської області.

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про закриття провадження у справі - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Луганського апеляційного суду протягом 15 днів з дня його проголошення через Старобільський районний суд Луганської області.

Суддя О.О. Пелих