Справа №: 272/951/21
Провадження № 2/272/530/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав с. Городище, Бердичівського (бувшого Андрушівського) району, Житомирської області. Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га., яка розташована по АДРЕСА_1 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,57 га., розташовану по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина, ОСОБА_4 , яка у шестимісячний строк фактично втупила в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , немає. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в с. Городище, померла. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 , та на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства, які вона успадкувала після смерті свого чоловіка. При проведенні замірів було виявлено, що фактична площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,5410 га.. 25 липня 2017 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким вищевказане спадкове майно та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла своєму сину, позивачу у справі, ОСОБА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу. Він частково оформив свої спадкові права та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8846 га.. Відповідачка також спадкоємиця за заповітом після смерті матері, ОСОБА_4 , прийняла спадщину після її смерті в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , немає. У зв`язку з тим, що на спадковий житловий будинок та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще спадкодавцями, позивач позбавлений можливості визнати право власності на вищевказане спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просить суд задовольнити позов та визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га., яка розташована по АДРЕСА_1 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,5410 га., розташовану по АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Судові витрати з відповідачки не стягувати.

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явились, надіслали на адресу суду заяви, в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити.

Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав с. Городище, Бердичівського (бувшого Андрушівського) району, Житомирської області (а.с. 6,9,15). Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га., яка розташована по АДРЕСА_1 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,57 га., розташовану по АДРЕСА_1 (а.с. 17,18,19). Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина, ОСОБА_4 , яка у шестимісячний строк фактично втупила в управління та володіння спадковим майном (а.с. 11,15,16,33). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , немає (а.с. 15,33). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в с. Городище, померла (а.с. 5,13). Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 , та на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства, які вона успадкувала після смерті свого чоловіка (а.с. 14,17,20). При проведенні замірів було виявлено, що фактична площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,5410 га. (а.с. 19). 25 липня 2017 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким вищевказане спадкове майно та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла своєму сину, позивачу у справі, ОСОБА_1 (а.с. 24). Позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу (а.с.24,33). Він частково оформив свої спадкові права та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8846 га. (а.с. 12). Відповідачка також спадкоємиця за заповітом після смерті матері, ОСОБА_4 , прийняла спадщину після її смерті в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України (а.с. 10,33,36). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , немає (а.с. 13,33). У зв`язку з тим, що на спадковий житловий будинок та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще спадкодавцями, позивач позбавлений можливості визнати право власності на вищевказане спадкове майно в позасудовому порядку (а.с. 23,25).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР від 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та з урахуванням визнання позову відповідачем прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що спадкодавиця була власницею зазначеного у позові спадкового майна, позивач прийняв спадщину, однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку в повній мірі, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, як не були виготовлені ще за життя спадкодавиці.

Враховуючи клопотання позивача суд не стягує на його користь з відповідачки понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст.328, 1216, 1218, 1220, 1222, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 120, 125 ЗК України, ст.ст.4, 76 - 89, 200, 206, 258, 263 - 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га., яка розташована по АДРЕСА_1 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,5410 га., розташовану по АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець