Провадження №2/592/196/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

представника позивача: адвоката Бирченка В. В. ,

відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (АТ Сумське НВО ) до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

24.12.2020 року представник акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (АТ Сумське НВО ) адвокат Бирченко Богдан Вікторович звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, із змісту якого вбачається, що акціонерне товариство Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання звертається на захист своїх порушених прав з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у зв`язку з наступним. Викладення фактичних обставин справи. У відповідності до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.08.2000 року № 376 (копія додається) відкрите акціонерне товариство Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. В. Фрунзе , правонаступником якого є акціонерне товариство Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання , починаючи з 01.07.2000 року визначено надавачем послуг з теплозабезпечення для населення північної частини м. Суми. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.05.2011 року № 322 (копія додається) ВАТ Сумське НВО ім. М. В. Фрунзе (попереднє найменування позивача, зміна найменування підтверджується витягом зі статуту товариства) було визначено виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі для житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання міського єдиного інформаційно-розрахункового центру (оригінал довідки додається) . Таким чином, у відповідності до вищевказаного рішення виконавчого комітету Сумської міської ради, позивач надає послуги з постачання теплової енергії для квартири, в якій проживають відповідачі. Позивачем на виконання вимог Закону України Про теплопостачання та Закону України Про житлово-комунальні послуги належним чином надавалися відповідачам послуги з постачання теплової енергії. У відповідності до вимог чинного законодавства споживач зобов`язаний оплачувати отримані послуги з постачання теплової енергії в порядку і строки, встановлені нормативно-правовими актами або договором. У відповідності до ст. 20 Закону України Про теплопостачання , тариф на послуги постачання теплової енергії є регульованим та на сьогоднішній день встановлений рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.08.2020 року № 436 Про встановлення тарифів акціонерному товариству Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води . Оплата за надані товариством послуги повинна була проводитися відповідачами згідно з тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради № 376 від 15.08.2000 року № 441 від 19.09.2000 року, № 558 від 21.11.2000 року, № 482 від 04.09.2006 року, № 550 від 27.10.2008 року, № 40 від 26.01.2010 року, № 831 від 28.12.2010 року, № 426 від 23.07.2019 року, № 436 від 18.08.2020 року, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 664 від 13.06.2014 року, № 1171 від 31.03.2015 року, № 1101 від 09.06.2016 року. В порушення вимог законодавства відповідачі отримані послуги з централізованого опалення, поставки теплової енергії оплатили не в повному обсязі, внаслідок чого у відповідачів виникла заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії за період з серпня 2000 року по вересень 2020 року у сумі 24166,61 грн. , що підтверджується довідкою про заборгованість (додається) . Загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем за надані послуги з централізованого опалення, поставки теплової енергії складає 24166,61 грн. та залишається неоплаченою відповідачами станом на день подання даної позовної заяви. Нормативно-правове обґрунтування позовних вимог. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру) , зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 162 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У період, за який виникли спірні правовідносини по даній справі, діяли два різні основні нормативні акти, що врегульовували відносини з надання житлово-комунальних послуг між виконавцями та споживачами, а саме: Закон України Про житлово-комунальні послуги № 1875-IV від 24.06.2004 року, який втратив чинність 01.05.2019 року, та Закон України Про житлово-комунальні послуги № 2189-VIIІ від 09.11.2017 року, що набрав чинності 01.05.2019 року. Ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 1875-IV від 24.06.2004 року передбачала, що однією з комунальних послуг є послуга з централізованого опалення. Ст. 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 2189-VIII від 09.11.2017 року передбачає, що однією з комунальних послуг є послуга з постачання теплової енергії. Таким чином, до 01.05.2019 року товариством надавалися відповідачам послуги з централізованого опалення, а з 01.05.2019 року послуги з постачання теплової енергії. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 1875-IV, споживач мав обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. П. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 2189-VIII встановлено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п/п 5 п. 2 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 2189-VIII, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. В той же час ч. 3 ст. 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 2189-VIII передбачає, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене, усі дієздатні особи, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати отриманих ними житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України) . Товариство відзначає, що між ним та відповідачами не було укладено договори про надання житлово-комунальних послуг, проте, відповідно до постанови Судової палати у цивільних та господарських справ Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13 споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (https://reyestr.court.gov.ua/Review/34634297) . Ч. 1 ст. 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлює, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не є підставою звільнення відповідачів від оплати послуг, а надані житлово-комунальні послуги, в силу ст. 11 ЦК України. Відповідачі були зобов`язані оплачувати позивачу в строки, встановлені законодавством. Порядок надання послуг з централізованого опалення, постачання теплової енергії та порядок оплати відповідних послуг врегульовано на підзаконному рівні різними нормативними актами, а саме: Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати комунальних послуг є календарний місяць. Плата за послуги вносить не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. П. 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Враховуючи викладене, відповідачі були зобов`язані оплачувати отримані послуги: - не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, для послуг з централізованого опалення, що надавалися до 01.05.2019 року; - не пізніше останнього дня місяця, наступного за розрахунковим, для послуг з постачання теплової енергії, що надавалися відповідачам після 01.05.2019 року. Вказаний обов`язок відповідачами виконано не було, наслідком чого стало звернення позивача до суду з даною позовною заявою. Щодо заходів досудового врегулювання спору, заходів забезпечення доказів або позову. Позивач повідомляє про те, що заходи досудового врегулювання спору сторонами не вживалися. Заходи забезпечення доказів та/або позову позивачем не вживалися, клопотання про застосування відповідних заходів позивачем не заявляється. Щодо доказів у справі. На виконання ст. 175 ЦПК він зазначає про те, що оригінали довідок міського єдиного інформаційно-розрахункового центру щодо реєстрації відповідачів та довідок про заборгованість за надані житлово-комунальні послуги наявні у позивача та додаються до позовної заяви. Оригінали рішень виконавчого комітету Сумської міської ради та постанов Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (додатки 8-23) , відсутні у позивача та є в наявності у відповідних органів державної влади та місцевого самоврядування, що видали відповідні акти, та є публічно доступними (розміщені на офіційних сайтах відповідних органів у мережі Інтернет) . У відповідачів оригінали доданих до позовної заяви доказів відсутні. Усі докази додані позивачем до позовної заяви, подання інших доказів у справі не передбачається. Щодо розміру судових витрат у справі. Товариство повідомляє про те, що у зв`язку з розглядом справи позивач очікує понести витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. . Щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. П. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України встановлює, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У відповідності до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік встановлено, що з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102,00 грн. . Враховуючи те, що загальна ціна позову по даній справі становить 24166,61 грн. , тобто є меншою за сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивач вважає, що вимоги по даній позовній заяві мають розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження. Ст. 276 ЦПК встановлює, що клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній. Враховуючи викладене, товариство вважає за необхідне заявити клопотання про розгляд справи за даною позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження. При поданні даної позовної заяви товариство на виконання п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК підтверджує, що ним не було подано іншого позову (позовів) до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 274 ЦПК України, він просив: 1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду та здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 2. Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) , ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) , ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (40004, м. Суми. вул. Горького, буд. 58, ) заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 24166,61 грн. . 3. Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) , ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) , ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (40004, м. Суми, вул. Горького, буд. 58, ) судові витрати у справі (вхідний № 49905/20 від 24.12.2020 року) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.12.2020 року у справі № 592/14603/20, провадження № 2/592/3835/20 було відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (м. Суми, вул. Горького, буд. 58) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) , ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Розгляд справи було ухвалено проводити в судовому засіданні, яке відбудеться 09.03.2021 року о 09 годині 00 хвилин в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми (м. Суми вул. Першотравнева, буд. 12, зал судових засідань № 11) з повідомленням сторін. Було ухвалено встановити відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення йому цієї ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів. Було ухвалено роз`яснити відповідачу, що в разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов до позивача. Було ухвалено встановити позивачу строк три дні з дня отримання копії відзиву, протягом якого він має право подати суду відповідь на відзив, передбачену ст. 179 ЦПК України, до якої застосовуються правила, встановлені ч. ч. 3, 5 ст. 178 ЦПК України. Одночасно з поданням суду відповіді на відзив позивач зобов`язаний її копію надіслати іншим учасникам справи. Було ухвалено встановити відповідачу строк три дні з дня отримання відповіді на відзив, протягом якого він має право подати суду заперечення, передбачене ст. 180 ЦПК України, до якого застосовуються правила, встановлені ч. ч. 3, 5 ст. 178 ЦПК України. Копію заперечення і доданих до нього одночасно з поданням його суду відповідач повинен було ухвалено надіслати іншим учасникам справи. Було ухвалено роз`яснити учасникам справи, що на підставі п. 4 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: ненадання копії відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://kv.su.court.gov.ua/sud1806/gromadyanam/csz/ . Ухвала набрала законної сили 31.12.2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93977524) .

21.01.2021 року відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Ковпаківського районного суду м. Суми за позовом до акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (АТ Сумське НВО ) про остаточний розрахунок та визнання факту відключення від централізованого опалення та припинення нарахувань оплати і скасування нарахувань за не існуючу послугу з 22.09.2020 року до подання письмової заяви про поновлення підключення централізованого опалення з укладанням необхідного договору, в якому вони зазначила про те, що судом було відкрите позовне провадження № 2/592/3835/29 у справі № 592/14603/20. З позивачем вони досить тривалий час вели переписку, яка не була додана до позиву позивачем, але яку вони додають до зустрічного позову, бо поки вони чекали на відповідь позивача по їхній заяві № 3, позивач вже подав позов до суду. Викладення фактичних обставин справи. Вона, Люди, громадяни суверенної (тобто коли на території держави, не діють органи інших держав) і незалежної демократичної соціальної та правової Держави Україна, встановили зі співвласниками будинку лічильник теплової енергії в 2012 році. Лічильник був встановлений за кошти мешканців будинку по АДРЕСА_3 , який добре працював деякий час. На час прийняття рішення по встановленню лічильника Люди міркували наступним чином: якщо вони за власні кошти не поставлять лічильник (Міру) , то чекати, коли його встановлять по закону, можна буде дуже багато років. Лічильник дуже важливий і є ОСОБА_4 , згідно якої можна досить ефективно вимірювати віддану теплову енергію на обігрів. Але простояв лічильник не довго. Дивним чином, без згоди мешканців, невідомі люди зняли лічильник, це сталося у кінці 2014 року. Ініціаторами зняття лічильника були мешканці квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає, ОСОБА_5 , зі своєю дружиною. ОСОБА_6 працював на час зняття лічильника близько біля котельні постачальника послуг централізованого опалення у цеху № 16 на AT Сумське НВО. На запитання, чим лічильник їм заважав? були різні відповіді у різний час. Перша відповідь така: з лічильником мешканці квартири АДРЕСА_4 мерзли, батареї в їх квартирі були недостатньо гарячі. Але коли їм було нагадано про те, що подача гарячої води на опалення йде зверху донизу, а це означає наступне: чим вищий поверх проживання, тим гарячіше батареї, квартира АДРЕСА_4 заходиться на чотирнадцятому поверсі і батареї в їх квартирі повинні бути найгарячіші. Друга відповідь була про те, що лічильник не правильно начебто рахував. Кому було вигідно зняти лічильник теплової енергії, Їм не Відомо. З того часу і по сьогоднішній день лічильник теплової енергії згідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання в їхньому будинку не встановлено. А нарахування оплати за послугу нараховується по формулі, згідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року, який має оригінальну назву Kabinet Ministriv Ukrainy , зареєстрований в Американському реєстрі UPIC. Це найбільший в світі реєстр приватних компаній, який належить приватній Американській компанії DUN&BRADSTREET, як приватне підприємство з кодом країни 771. По Міжнародному класифікатору код України 804. Та кодом реєстрації 552642506. Kabinet Ministriv Ukrainy це не орган виконавчої влади Держави Україна. Його постанови можуть бути лише рекомендаціями. Більш докладніше з зареєстрованих приватних компаній з державними назвами надано на сайті БАГНЕТ НАЦІЇ http://bagnetnacii.blogspot.com/ (скріншот додано до позову) . Формула Kabinet Ministriv Ukrainy така: ...нарахування за спожиту теплову енергію здійснюється згідно діючого тарифу з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря у розрахунковому місяці . Така дивна формула розрахунку, очевидно, не має жодного відношення до наукових розрахунків та вимірювальних приладів. Але оплата за послугу централізованого опалення значно зросла, приблизно у три рази (роздруківку нарахувань додається) . Тепер вони мають борги , як визначає постачальник послуг з 2015 року по вересень 2020 року. Розуміючи загрозу постійно зростаючих необґрунтованих тарифів, про які їм лише повідомляють як нарахований борг , ставлячи перед фактом, та відсутність будь-якого договору про надання послуг з централізованого опалення між ними та постачальником послуги, в якому вони дають згоду на те, що постачальник послуги має право піднімати тариф на послугу на власний розсуд, чи по рекомендаціям з застосуванням дивних формул , а вони зобов`язані його сплачувати. Враховуючи вище написані обставини, вони вирішили подати заяву на відключення від централізованого опалення, написавши заяву про відключення 30.06.2020 року, на яку отримали відповідь, відмову, від 08.07.2020 року № 21/662 (уся переписка додана до позову) . Також остаточно не розібравшись у тонкостях юриспруденції, ними була подана заява 17.09.2020 року голові комісії з питань відключення Ж/Б від центрального опалення ОСОБА_7 з проханням надати дозвіл на відключення від централізованого опалення, а згодом і зафіксувати факт відключення від центрального опалення. Відповідь була дуже схожа на відповідь від AT Сумське НВО (додана до позову) . Між іншим, шановний ОСОБА_8 зазначив: ...У багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності Законом України від 9 листопада 2017 року № 2189-VІІІ Про житлово-комунальні послуги не менш як половина квартир та нежитлових приміщень була відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому Мінрегіоном порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру. Такі умови по відключенню від централізованого опалення не менш дивні, ніж формула, по якій проводяться нарахування громадянам у будинках, яких знімають, або не встановлюють лічильники вимірювання теплової енергії. Виконати умови відключення, громадянам, які не мають юридичної освіти, та достатньої фінансової бази, також достатньо вільного часу, і штату юристів, та власних повноважень створювати умови життя іншим громадянам, неможливо. Враховуючи вищеописані обставини, за якими постачальник послуг начебто має абсолютну монополію на постачання послуги та нібито повноваження не відключати послугу за борги, а навпаки нараховувати борг без обмежень, який може перевищити вартість всього майна, та житла людей, яким належить квартира а в перспективі й будинку в цілому. Вони вважають послугу централізованого опалення не тільки не корисною для їхньої родини, а й таку, яка загрожує життю та розвитку їхньої родини. Вона порушує Конституційні права і свободи громадян, та скасовує право власності. Вони, Люди, власники квартири за вищевказаною адресою, керуючись Конституційним правом Громадян та Статтею 321 п. 1 Цивільного кодексу України відключились від послуги централізованого опалення за власним рішенням 22.09.2020 року. Нормативно-правове обґрунтування позовних вимог. Вони вважають, що постачальник послуги централізованого опалення порушує декілька статей Конституції Держави Україна, та закон України, а саме: Стаття 13. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Стаття 41. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 27. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Стаття 47. Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 48. Кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Стаття 3. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Стаття 21. Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Стаття 22. Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Стаття 23. Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Стаття 24. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Стаття 8. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Стаття 64. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України, керуючись Статтею 321 Цивільного кодексу України, де в пункті 1 зазначено: Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні... . Вони відключили послугу централізованого опалення 22.09.2020 року. Про відключення послуги вони повідомили постачальника послуг письмово в заяві № 1, № 2 та останній заяві № 3 від 11.12.2020 року, в якій вони більш докладніше доповіли постачальнику послуг їхні права. Відповідь на яку вони чекали найдовше. Відповідь прийшла 04.01.2021 року, в якій зазначено дату відповіді 15/12/20 № 21/420, у якій зазначено: Розглянувши вашу заяву № 3 Товариство повідомляє, що ваша заява № 3 залишена без розгляду (додано до позову) . Все, що вони зробили по відключенню їхньої квартири від централізованого опалення зроблено за власні кошти та із власним майном. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулюються правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Спільне майно багатоквартирного будинку приміщення загального користування (у тому числі допоміжні) , несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно з частинами першою-другою Стаття 5. Спільне майно багатоквартирного будинку 1. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. 2. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Таким чином, радіатори централізованого опалення, встановлені у приміщеннях належних співвласникам багатоквартирного будинку на праві приватної власності, перебувають у приватній власності власників такого приміщення. Водночас, мережі централізованого опалення, що проходять через приміщення, що перебувають у приватній власності співвласників багатоповерхового будинку. Враховуючи той факт, що квартира перебуває у їхній приватній власності і радіатори у приватній власності також, то вони мають розпоряджатися приватним майном на власний розсуд, не запитуючи на те дозвіл в будь-кого (запит додано до позову) . Про наслідки відключення їхньої квартири від централізованого опалення. Наслідки їхнього відключення звичайно є. В їхньому будинку система опалення однотрубна (мал. 1, 1.1, 1.2) . Де червона смуга гаряча вода, а синя зворотній напрямок води, яка віддавши тепло в радіатори повертається до котельні на підігрів. Також на схемі показано де і як повинен та був встановлений лічильник. Заважати його встановленню може лише не бажання його встановити, по тим чи іншим причинам. Лічильники теплової енергії технічно спроектовані таким чином, щоб не понижувати тиск та ніяким чином не перешкоджати транспортуванню гарячої води. Але у відповідь на їхнє звернення від 20.07.2020 року була надана наступна інформація за номером 21/761 від 04/08/2020 року директор Дирекції КППВ зазначає у другому та третьому пунктах так: ... 2. Щодо встановлення на Вашому будинку вузла комерційного обліку теплової енергії та гарячого водопостачання: Дирекція КППВ AT Сумське НВО (далі Дирекція КППВ) повідомляє. На сьогодні оператором теплових мереж у м. Суми є Суми ТОВ Сумитеплоенерго . Дирекцією КППВ як надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання було надано ТОВ Сумитеплоенерго перелік житлових будинків, які потребують встановлення вузлів комерційного обліку теплової енергії та гарячого водопостачання, ж/б Ковпака, 55 входить до даного переліку. Наголошуймо, так як елеваторні вузли у ж/б Ковпака, 55 відсутні, насоси для підживлення тиску теплоносія демонтовані, перед встановленням вузла комерційного обліку теплової енергії необхідно передбачити кошти на виконання робіт по реконструкції вузла керування (відповідь додана до позову) . Якість виконаних ними робіт була перевірена постачальником послуг 17.10.2020 року в суботу ввечері близько 17:30, коли постачальник послуг включив опалення, здається на весь можливий тиск, на який здатна старенька котельня, поривів не було. Таким чином, постачальник послуг переконався, що все що вони зробили, відповідає високому стандарту якості. З Дирекцією Котельні північного промвузла AT Сумське НВО вони тривалий час вели переписку з приводу перерахунку необґрунтовано завищених рахунків за послуги теплопостачання з проханням перерахувати так, як мало б бути по лічильнику, в результаті чого жодного перерахунку не зроблено, а у відповідях на їхні звернення лише посилання на постанови Кабінету Міністрів України, зазначені постанови якого є антиконституційними, та погрозливі пропозиції з вимогою сплатити борги . В решті решт, коли Дирекцією Котельні північного промвузла AT Сумське НВО так і не перераховано їм суми нарахованих боргів , вони відрізали 22.09.2020 року власні радіатори і про це 15.10.2020 року повідомили дирекцію Котельні північного промвузла AT Сумське НВО в заяві № 1, № 2 та № 3 із проханням зафіксувати факт відсутності централізованого опалення в їхній квартирі та припинити нарахування оплати за дану послугу. Але їм відмовляють у юридичному відключенні послуги та не припиняють нарахування за вже відсутню послугу. Вони навіть пропонували в зверненні-пропозиції від 02.11.2020 року укласти з ними договір і запропонували наступне: що вони згодні закрити очі на необґрунтованість нарахувань та зробити повну сплату нарахованого боргу постачальником для остаточного розрахування. Але у відповідь Дирекція Котельні північного промвузла AT Сумське НВО надіслали їм лист від 21.10.2020 № 21/330 із погрозами: ...Тож АТ Сумське НВО вимагає від вас здійснювати повну оплату послуг з постачання теплової енергії у розмірах, визначених у рахунках Товариства, та самостійно відновити внутрішньобудинкові теплові мережі до стану, що існував до вашого незаконного втручання... . Про що йде мова? не зрозуміло, бо теплові будинкові мережі вони не чіпали. Вони відключилися від теплової мережі в їхній квартирі. Та користуються сучасними системами автономного опалення, ККД яких на 50 % вищий ніж централізоване опалення. Постачальник послуг порушив не тільки право власності, а й деякі статті Конституції України, а також Статтю 20 п. 6. Права та обов`язки споживача. 6) на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також вони вважають недопустимо примушення їх до виконання цивільно-правових зобов`язань постачальником послуги, що передбачено у Кримінальному кодексі України (ККУ) , а саме: Ст. 189 ККУ 1. Вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання) , - караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Стаття 355. Кримінальний кодекс України (ККУ) Примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань 1. Примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати чи не виконати договір, угоду чи інше цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим або його близькими родичами, пошкодження чи знищення їх майна за відсутності ознак вимагання, - карається виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. Щодо заходів досудового врегулювання спору, заходів забезпечення доказів або позову. Заходи досудового врегулювання вживались: велась тривала переписка більш ніж півроку з метою вирішити питання без звертання до суду (переписка додана до позову) . Щодо доказів у справі. Всі докази, які не були надані у позові, додають доданими документами. При поданні даної позовної заяви на виконання п. 10 ч. 3 cт. 175 ЦПК підтверджуємо, що ними не подано іншого позову (позовів) до цих же позивачів з тим самим предметом та з тих самих підстав. Щодо розміру судових витрат у справі. У зв`язку з розглядом справи відповідачі очікують понести витрати по сплаті судового збору у розмірі грн. . Вони змушені звернутися до Шановного Суду за допомогою про остаточний розрахунок з Дирекцією Котельні північного промвузла AT Сумське НВО та просят Шановний Суд: 1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду та здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 2. Просять Шановний Суд, залишити сплату судових витрат позивача позивачеві, а відповідача відповідачеві. 3. Зобов`язати постачальника послуги виконати Закон України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та встановити лічильник обліку теплової енергії в їхньому будинку з метою припинення дій нарахування завищених тарифів мешканцям будинку. 4. Згідно зі статтею 257 Цивільного Кодексу України, в якій зазначено, що: Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки , не зараховувати до сплати боргу термін з жовтня 2015 року по січень 2018 року. 5. Опалювальний період з січня 2018 року по квітень 2020 року включно перерахувати по нарахуванням аналогічної квартири з опалювальною площею 48,8 м2 будинку АДРЕСА_5 , який є ідентичним братом близнюком їхньому будинку АДРЕСА_3 і розташований приблизно на відстані 150-200 метрів від їхнього, де було виконано вимоги Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та було встановлено і не знято по необґрунтованим причинам лічильник обліку теплової енергії, тим більше що погода навколишнього середовища біля будинку по Ковпака обліку теплової енергії, тим більше що погода навколишнього середовища біля будинку по Ковпака 31 не відрізняється від погоди навколо їхнього будинку. Як рекомендував свого часу ОСОБА_9 у відеоролику під назвою ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням https://www.youtube.com/watch?v=nsxu9EH_k3А, цитата ОСОБА_10 : Фактично в місті одні і ті ж погодні умови як правило, немає різних погодних умов в одному і тому ж місті. Це буде означати що тарифи будуть об`єктивні для всього міста. В місті є лічильники, половина будинків оснащена, половина не оснащена, ви нараховуйте стільки скільки споживають будинки за лічильниками . 6. Просять зобов`язати постачальника послуг визнати факт фізичного, та оформити юридично відключення, від централізованого опалення їхньої квартири з 22.09.2020 року з оформленням всіх необхідних документів та анулювати всі нарахування після 22.09.2020 року саме коли послугу було відключено. До подання письмової заяви про поновлення підключення опалення з укладанням необхідного договору відповідно до Закону про житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.03.2021 року у справі № 592/14603/20, провадження № 2/592/196/21 було постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Було ухвалено замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначити на 21.04.2021 року на 10 годину 00 хвилин. Ухвала набрала законної сили 09.03.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93977524) .

13.04.2021 року представник акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (АТ Сумське НВО ) адвокат Бирченко Богдан Вікторович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на зустрічний позов у справі № 592/14603/20, із змісту якого вбачається в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває справа № 592/14603/20 за позовом AT Сумське НВО до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. 21.01.2021 року відповідачами було подано до суду зустрічну позовну заяву у справі № 592/14603/20, згідно якій відповідачі заявляють позовні вимоги до товариства про остаточний розрахунок та визнання факту відключення від централізованого опалення та припинення нарахувань оплати, скасування нарахувань за не існуючу послугу до подання письмової заяви про поновлення підключення централізованого опалення з укладанням необхідного договору. Ознайомившись з зустрічною позовною заявою, товариство вважає, що вона не підлягає задоволенню, та керуючись ст. 178 ЦПК України вважає за необхідне надати наступні заперечення по суті заявлених зустрічних позовних вимог. 1. Щодо фактичних обставин справи. Як випливає з зустрічної позовної заяви, її предметом є зобов`язання товариства вчинити дії на користь відповідачів, а саме: - зобов`язати товариство встановити лічильник обліку теплової енергії в будинку відповідачів; - згідно ст. 257 ЦК України не зараховувати до сплати боргу термін з жовтня 2015 року по січень 2018 року; - здійснити перерахунок заборгованості відповідачів за послуги з централізованого опалення приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за період з січня 2018 року по квітень 2020 року, по нарахуванням аналогічної квартири буд. АДРЕСА_5 , де було встановлено лічильник обліку теплової енергії згідно Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання ; - зобов`язати товариство визнати факт фізичного та оформити юридично відключення від централізованого опалення квартири відповідачів з 22.09.2020 року з оформленням всіх необхідних документів та анулювати всі нарахування після 22.09.2020 року. 2. Заперечення щодо викладених вимог. Щодо встановлення засобу комерційного обліку теплової енергії. Як випливає з зустрічної позовної заяви, однією з позовних вимог відповідачів є вимога зобов`язати товариство встановити засіб комерційного обліку теплової енергії в будинку відповідачів. Порядок встановлення вузлів комерційного обліку теплової енергії та порядок ведення комерційного обліку теплової енергії у житлових будинках визначаються Законом України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання . У відповідності до ст. 3 Закону зобов`язання з встановлення вузлів комерційного обліку гарячої води лежить на операторі зовнішніх інженерних мереж, тобто на власнику зовнішніх інженерних мереж, а в разі якщо зовнішні інженерні мережі використовуються іншою, ніж власник, особою на особі, якій такі мережі власником передано у користування (управління, господарське відання, оренду, концесію) або яка здійснює фактичне користування такими мережами. Ст. 1 Закону визначає, що оператором зовнішніх інженерних мереж є власник зовнішніх інженерних мереж, а в разі якщо зовнішні інженерні мережі використовуються іншою, ніж власник особою або є безхазяйними особа, якій такі мережі власником передано у користування (управління, господарське відання, оренду, концесію) або яка здійснює фактичне користування такими мережами для транспортування відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води. Власником теплових мереж м. Суми є територіальна громада м. Суми, а користування відповідними мережами здійснюється ТОВ Сумитеплоенерго на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу від 01.05.2005 року № УКМ-0047, укладеного між ТОВ Сумитеплоенерго та Сумською міською радою. На підтвердження вказаних обставин товариство надає суду копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.10.2004 року, копію рішення Сумської міської ради від 03.08.2005 року № 1338-МР, копію рішення Сумської міської ради від 24.04.2013 року № 2303-МР, копію додаткової угоди до договору оренди від 01.09.2005 року № УКМ-0047 та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії за адресою: Сумська обл. , м. Суми,. вул. 2-га Залізнична, буд. 10 (додаються) . Згідно умовам укладеного між AT Сумське НВО та ТОВ Сумитеплоенерго договору про надання послуг транспортування теплової енергії № 89 від 07.12.2017 року (копія рішення Господарського суду Сумської області у справі № 920/50/18, яким відповідний договір було визнано укладеним, додається) , ТОВ Сумитеплоенерго транспортує теплову енергію товариства безпосередньо до зовнішньої стіни будинків та споруд споживачів послуг товариства. Враховуючи викладене, єдиним оператором зовнішніх інженерних мереж теплопостачання та гарячого водопостачання у місті Суми та особою, зобов`язаною встановити вузол комерційного обліку теплової енергії у будинку відповідачів, є товариство з обмеженою відповідальністю Сумитеплоенерго , а вимоги відповідачів зобов`язати AT Сумське НВО встановити лічильник обліку теплової енергії в будинку відповідачів є незаконними та необґрунтованими. Щодо визнання факту відключення приміщення від мереж теплопостачання. Наступною позовною вимогою, вказаною у зустрічному позові відповідачів, є зобов`язання товариства визнати факт фізичного та оформити юридично відключення від централізованого опалення квартири відповідачів з 22.09.2020 року з оформленням всіх необхідних документів та анулювати всі нарахування після 22.09.2020 року. Товариство відзначає, що механізм відключення житлових будинків та окремих квартир від мереж централізованого опалення визначається Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води , затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169. Згідно п. 3 розд. III Порядку, для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального тепло постачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання або постачання гарячої води чи іншим залученим власником суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання (п. 9 розд. III Порядку) . Для виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи не житлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом України Про житлово-комунальні послуги (п. 10 розд. III Порядку) . До заяви додається копія витягу з протоколу засідання комісії про розгляд питання що до відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, а також копія проекту такого відокремлення (відключення) . Згідно з положеннями п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги та п. 1 розд. III Порядку, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України Про житлово-комунальні послуги не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Станом на день набрання чинності Законом України Про житлово-комунальні послуги житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , не відповідав вимогам п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про житлово-комунальні послуги , оскільки хоча б половина квартир та нежитлових приміщень їхнього будинку не була відокремлена (відключена) від централізованого опалення та гарячого водопостачання. Крім того, відповідачі не отримали погодження органу місцевого самоврядування та самовільно здійснили відключення приміщення від системи постачання теплової енергії без залучення уповноваженої організації та без розробленого проекту відключення, що підтверджується безпосередньо змістом самого зустрічного позову відповідачів та доданими до нього документами. Враховуючи викладене, відключення від мереж централізованого опалення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , було здійснено відповідачами незаконно, з суттєвими порушеннями як будівельних норм, так і вимог законодавства у сфері теплопостачання. Як неодноразово зазначалося Верховним Судом України, самовільне відключення приміщення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення споживача від оплати за послуги теплопостачання. Споживач, що самовільно відключив належне йому приміщення від систем централізованого опалення, зобов`язаний оплачувати послуги з теплопостачання в такому ж порядку і розмірах, якби відповідне відключення ним проведено не було. Така позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.03.2018 року у справі № 915/89/16 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72568555) , від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц, провадження № 61-4729св18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72243516) , від 17.05.2018 року у справі № 922/2186/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/74329972) , від 22.05.2018 року у справі № 904/8810/17, провадження № (https://reyestr.court.gov.ua/Review/74691729) . Враховуючи викладене, у товариства відсутні підстави припиняти нарахування за послуги з централізованого опалення для потреб приміщення після 22.09.2020 року, а відповідачі зобов`язані оплачувати послуги товариства з постачання теплової енергії для потреб приміщення в такому ж порядку і розмірах, якби відключення приміщення від мереж теплопостачання відповідачами проведено не було. Щодо можливості перерахунку вартості послуг за аналогією з іншим житловим будинком. У зустрічному позові відповідачами також заявляється вимога про зобов`язання товариства перерахувати вартість послуг з теплопостачання, наданих відповідачам, по нарахуванням аналогічної квартири з опалювальною площею 48,8 м ? будинку АДРЕСА_5 . Вказана вимога є необґрунтованою та суперечить положенням чинного законодавства, у зв`язку з наступним. У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання , комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Ч. 2 вказаної статті Закону передбачає, що до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог ч. 2 ст. 3 цього Закону обсяг споживання теплової енергії визначається за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврадування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря. У період з жовтня 2017 року по квітень 2020 року вузол комерційного обліку теплової енергії у житловому будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , не був встановлений. Вказані обставини визнаються самими відповідачами у зустрічному позові. Тож, враховуючи вимоги ст. 9 Закону, обсяг споживання теплової енергії у будинку відповідачів у вказаний період визначався за нормою споживання, встановленою виконавчим комітетом Сумської міської ради, з коригуванням за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря, тобто у повній відповідності до вимог законодавства. Чинне законодавство не передбачає права виконавця послуг проводити нарахування за послуги з постачання теплової енергії за аналогією або ж на підставі показників засобів комерційного обліку, встановленого у сусідніх будинках. Враховуючи викладене, у товариства відсутні будь-які підстави проводити перерахунок вартості наданих послуг з постачання теплової енергії за алгоритмом, наведеним відповідачами у зустрічній позовній заяві. Щодо можливості списання заборгованості за період з жовтня 2015 року по січень 2018 року. Як випливає з зустрічної позовної заяви, предметом позовних вимог у справі є зобов`язання товариства вчинити дії на користь позивачів, а саме: здійснити списання заборгованості за період з жовтня 2015 року по січень 2018 року. Товариство відзначає, що не має жодних правових підстав для проведення перерахунку розміру заборгованості позивачів за спожиті послуги з централізованого опалення. У позовній заяві не зазначено ні обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги щодо проведення перерахунку, ні доказів, що підтверджували відповідні вимоги. Позивачами у позовній заяві також не наведено жодних посилань на положення нормативно-правових актів, на підставі яких товариство мало б провести відповідний перерахунок. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч. 1 ст. 264 ЦК України встановлює, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Протягом 2015-2020 років відповідачами постійно здійснювалися часткові платежі за спожиту теплову енергію, що у відповідності до ст. 264 ЦК України призводить до переривання строку позовної давності. Враховуючи викладене, товариство відзначає, що строк позовної давності по заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії по даній справі не сплив. Враховуючи викладене, у товариства відсутні підстави для списання заборгованості відповідачів за період з жовтня 2015 року по січень 2018 року. Щодо розміру судових витрат сторін у справі. 21.01.2021 року відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до суду зустрічну позовну заяву до акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання про остаточний розрахунок та визнання факту відключення від централізованого опалення та припинення нарахувань оплати, скасування нарахувань за не існуючу послугу з 22.09.2020 року, до подання письмової заяви про поновлення підключення централізованого опалення з укладанням необхідного договору. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.03.2021 року у справі № 592/14603/20 було постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначити на 21.04.2021 року на 10 годину 00 хвилин. Згідно ч. 4 ст. 193 ЦПК України у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше. При цьому процесуальне питання прийняття до розгляду зустрічного позову відповідачів у справі № 592/14603/20 судом ухвалою від 09.03.2021 вирішено не було та, очевидно, буде вирішуватися судом у підготовчому засіданні у справі, яке відбудеться 21.04.2021 року. У зв`язку з цим товариство вважає за необхідне звернути увагу суду на те, що зустрічна позовна заява відповідачів по даній справі оформлена з порушенням вимог чинного процесуального законодавства та має бути залишена без руху у зв`язку з наступним. Ст. 194 ЦПК України передбачає, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених ч. 1 цієї статті, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують під стави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачає, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір передбачає, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Ч. 1 ст. 185 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву по дано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У прохальній частині позовної заяви відповідачами заявляється чотири вимоги немайнового характеру, кожна з яких в силу положень ст. 6 Закону України про судовий збір має бути оплачена судовим збором. Проте, як випливає з доданих до зустрічної позивної заяви документів, при поданні зустрічного позову відповідачами було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн. , що відповідає 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно Закону України Про судовий збір , тобто відповідачами було сплачено судовий збір за лише одну вимогу немайнового характеру, три інші немайнові вимоги відповідачами при поданні зустрічного позову оплачені не були. Враховуючи викладене, товариство вважає, що зустрічна позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, та в силу положень статті 185 ЦПК України має бути залишена судом без руху, а у випадку не усунення недоліків позовної заяви відповідачами у встановлений судом строк повернута відповідачам. Враховуючи вищевикладене, товариство вважає вимоги відповідачів, викладені у зустрічній позовній заяві по даній справі, необґрунтованими. Керуючись ст. ст. 175, 177, 178, 257 ЦПК України, Законом України Про судовий збір , він просив: 1. Залишити без руху зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у справі № 592/14603/20 та зобов`язати відповідачів усунути недоліки зустрічної позовної заяви шляхом оплати судового збору у встановленому порядку та розмірах. 2. У разі неусунення недоліків зустрічної позовної заяви у встановлений судом строк повернути зустрічну позовну заяву у справі № 592/14603/20 на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. 3. У разі усунення недоліків зустрічної позовної заяви та прийняття зустрічної позовної заяви у справі № 592/14603/20 до розгляду відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у справі № 592/14603/20 в повному обсязі. 4. Судові витрати у справі покласти на відповідачів у справі (вхідний № 14292 від 13.04.2021 року) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.04.2021 року у справі № 592/14603/20, провадження № 2/592/196/21 зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (АТ Сумське НВО ) про остаточний розрахунок та визнання факту відключення від централізованого опалення та припинення нарахувань оплати, і скасування нарахувань за не існуючу послугу з 22.09.2020 року, до подання письмової заяви про поновлення підключення централізованого опалення з укладанням необхідного договору, було залишено без руху. Було ухвалено запропонувати позивачам за зустрічною позовною заявою виправити недоліки зустрічної позовної заяви в строк, що передбачений ч. 2 ст. 185 ЦПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху для усунення недоліків. Якщо позивачі, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк не виконають вимоги, визначені у ст. 177 ЦПК України, зустрічна позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачам. Ухвала набрала законної сили 21.04.222201 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96465543, https://reyestr.court.gov.ua/Review/96562720) .

29.04.2021 року відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надали до Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про зменшення розміру позовних вимог та виправлення недоліків відповідно до ухвали від 21.04.2021 року, в якій вони зазначили про те, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за зустрічним позовом у справі № 592/14603/20, провадження № 2/592/196/21 до акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (AT Сумське НВО) про остаточний розрахунок та визнання факту відключення від централізованого опалення та припинення нарахувань оплати, і скасування нарахувань за неіснуючу послугу з 22.09.2020 року до подання письмової заяви про поновлення підключення централізованого опалення з укладенням необхідного договору. Відповідно до ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову. Вони просила суд прийняти дану заяву до розгляду та зменшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними: 1. Просили Шановний Суд застосувати у розрахунку із постачальником послуг статтю 257 Цивільного Кодексу України, в якій зазначено, що: Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та не зараховувати до сплати боргу термін з жовтня 2015 року по січень 2018 року. Беручи до уваги те, що нарахування оплати за послугу відбуваються з урахуванням розміру житлової площі, незалежно від кількості прописаних людей, просили Шановний Суд, рішенням Суду, зобов`язати постачальника послуг опалювальний період з січня 2018 року по квітень 2020 року включно перерахувати по нарахуванням аналогічної квартири з опалювальною площею 48,8 м2 будинку АДРЕСА_5 , який є ідентичним їхньому будинку АДРЕСА_3 і розташований неподалік, де було виконано вимоги Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та встановлено лічильник обліку теплової енергії, який суб`єктивно в автоматичному режимі контролює якість наданої послуги, необхідність у опаленні, та визначає відносно точну кількість спожитої теплової енергії. Таким чином, нарахування постачальником послуг оплати за послугу виконується з урахуванням показань лічильника. 2. Просили Шановний Суд, рішенням зобов`язати постачальника послуг визнати факт їхнього відключення від централізованого опалення з оформленням, оскільки послуга не відповідає Закону України Про захист прав споживачів , в якому в ч. 17 ст. 1 зазначено, що послуга діяльність виконавця з надання споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; та є об`єктом цивільних прав, а не обов`язок. Вони вважають, що примушування їх до користування послугою не тільки буде скасовувати їхні Конституційні Права, а саме Статті 8, 5, 19, 13, 41, 27, 47, 48, 3, 21, 22, 23, 24, 64, а також скасовуватиме п. 1 ст. 321 ЦК України. Примушування їх до користування послугою на їхню думку більш відповідає вимогам ККУ, а саме ч. 1 ст. 442. Геноцид, ч. 1 ст. 364. Зловживання владою або службовим становищем, ч. 1 ст. 189, вимагання, та ч. 1 ст. 355. примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань. Враховуючи вищезазначене, просили рішенням Суду відключення їхньої квартири від послуги з 22.09.2020 року та анулювати всі нарахування після 22.09.2020 року, так як відповідно до п. 6 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, саме коли послугу було відключено до моменту подання письмової заяви про підключення опалення з укладанням необхідного договору відповідно до Цивільного кодексу України Глави 63 Статей 901, 902, 903, 904, 905, 906, 907 Договір про надання послуг. Щодо сплати судового збору. У зв`язку з помилковим розрахунком розміру судового збору як зазначено в ухвалі від 21.04.2021 року сплату судового збору виконано за допомогою безкоштовної правової допомоги за адресою: м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 108, каб. 103. Сплачено судового збору: ОСОБА_1 908 грн. , ОСОБА_3 608 грн. , ОСОБА_2 608 грн. (вхідний № 16842 від 29.04.2021 року) .

29.04.2021 року відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надали до Ковпаківського районного суду м. Суми зустрічну позовну заяву із зменшенням позовних вимог про остаточний розрахунок та визнання факту відключення від централізованого опалення та припинення нарахувань оплати, і скасування нарахувань за не існуючу послугу з 22.09.2020 року, до подання письмової заяви про поновлення підключення централізованого опалення з укладанням необхідного договору, в якому вони зазначила про те, що судом було відкрите позовне провадження № 2/592/3835/20 у справі № 592/14603/20. З позивачем вони досить тривалий час вели переписку, яка не була додана до позиву позивачем, але яку вони додають до зустрічного позову, бо поки вони чекали на відповідь позивача по їхній заяві № 3 позивач вже подав позов до суду. Викладення фактичних обставин справи. Вони, Люди, громадяни суверенної (тобто коли на території держави, не діють органи інших держав) і незалежної демократичної соціальної та правової Держави Україна, встановили зі співвласниками будинку лічильник теплової енергії в 2012 році. Лічильник був встановлений за кошти мешканців будинку по АДРЕСА_3 , який добре працював деякий час. На час прийняття рішення по встановленню лічильника Люди міркували наступним чином: якщо вони за власні кошти не поставлять лічильник (Міру) , то чекати, коли його встановлять по закону, можна буде дуже багато років. Лічильник дуже важливий і є ОСОБА_4 , згідно якої можна досить ефективно вимірювати віддану теплову енергію на обігрів. Але простояв лічильник не довго. Дивним чином, без згоди мешканців, невідомі люди зняли лічильник, це сталося у кінці 2014 року. Ініціаторами зняття лічильника були мешканці квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає, ОСОБА_5 , зі своєю дружиною. ОСОБА_6 працював на час зняття лічильника близько біля котельні постачальника послуг централізованого опалення у цеху № 16 на AT Сумське НВО. На запитання, чим лічильник їм заважав? були різні відповіді у різний час. Перша відповідь така: з лічильником мешканці квартири АДРЕСА_4 мерзли, батареї в їх квартирі були недостатньо гарячі. Але коли їм було нагадано про те, що подача гарячої води на опалення йде зверху донизу, а це означає наступне: чим вищий поверх проживання, тим гарячіше батареї, квартира АДРЕСА_4 заходиться на чотирнадцятому поверсі і батареї в їх квартирі повинні бути найгарячіші. Друга відповідь була про те, що лічильник не правильно начебто рахував. Кому було вигідно зняти лічильник теплової енергії, Їм не Відомо. З того часу і по сьогоднішній день лічильник теплової енергії згідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання в їхньому будинку не встановлено. А нарахування оплати за послугу нараховується по формулі, згідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року, який має оригінальну назву Kabinet Ministriv Ukrainy , зареєстрований в Американському реєстрі UPIC. Це найбільший в світі реєстр приватних компаній, який належить приватній Американській компанії DUN&BRADSTREET як приватне підприємство з кодом країни 771. По Міжнародному класифікатору код України 804. Та кодом реєстрації 552642506. Kabinet Ministriv Ukrainy це не орган виконавчої влади Держави Україна, його постанови можуть бути лише рекомендаціями. Більш докладніше з зареєстрованих приватних компаній з державними назвами надано на сайті БАГНЕТ НАЦІЇ http://ba.gnetnacii.blogspot.com/ (скріншот додано до позову) . Формула Kabinet Ministriv Ukrainy така: ....нарахування за спожиту теплову енергію здійснюється згідно діючого тарифу з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря у розрахунковому місяці . Така дивна формула розрахунку, очевидно не має жодного відношення до наукових розрахунків та вимірювальних приладів. Але оплата за послугу централізованого опалення значно зросла, приблизно у три рази (роздруківку нарахувань додається) . Тепер вони мають борги як визначає постачальник послуг з 2015 року по вересень 2020 року. Розуміючи загрозу постійно зростаючих необґрунтованих тарифів, про які їм лише повідомляють як нарахований борг , ставлячи перед фактом, та відсутність будь-якого договору про надання послуг з централізованого опалення між ними та постачальником послуги, у якому вони дають згоду на те, що постачальник послуги має право піднімати тариф на послугу на власний розсуд, чи по рекомендаціям з застосуванням дивних формул , а вони зобов`язані його сплачувати. Враховуючи вищенаписані обставини вони вирішили подати заяву на відключення від централізованого опалення, написавши заяву про відключення 30.06.2020 року, на яку отримали відповідь, відмову, від 08.07.2020 року № 21/662 (уся переписка додана до позову) . Також остаточно не розібравшись у тонкостях юриспруденції ними була подана заява 17.09.2020 року голові комісії з питань відключення Ж/Б від центрального опалення ОСОБА_7 з проханням надати дозвіл на відключення від централізованого опалення, а згодом і зафіксувати факт відключення від центрального опалення. Відповідь була дуже схожа на відповідь від AT Сумське НВО (додана до позову) . Між іншим, шановний ОСОБА_8 зазначив: ...У багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності Законом України від 9 листопада 2017 року № 2189-VІІІ Про житлово-комунальні послуги не менш як половина квартир та нежитлових приміщень була відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому Мінрегіоном порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру. Такі умови по відключенню від централізованого опалення не менш дивні, ніж формула по якій проводяться нарахування громадянам у будинках яких знімають, або не встановлюють лічильники вимірювання теплової енергії. Виконати умови відключення, громадянам, які не мають юридичної освіти, та достатньої фінансової бази, також достатньо вільного часу, і штату юристів, та власних повноважень створювати умови життя іншим громадянам, неможливо. Враховуючи вищеописані обставини, за якими постачальник послуг начебто має абсолютну монополію на постачання послуги та нібито повноваження не відключати послугу за борги, а навпаки нараховувати борг без обмежень, який може перевищити вартість всього майна, та житла людей, яким належить квартира а в перспективі й будинку в цілому. Вони вважають послугу централізованого опалення не тільки не корисною для їхньої родини, а й таку, яка загрожує життю та розвитку їхньої родини. Вона порушує Конституційні права і свободи громадян, та скасовує право власності. Вони, Люди, власники квартири за вищевказаною адресою, керуючись Конституційним правом Громадян та Статтею 321 п. 1 Цивільного кодексу України відключились від послуги централізованого опалення за власним рішенням 22.09.2020 року. Нормативно-правове обґрунтування позовних вимог. Вони вважають, що постачальник послуги централізованого опалення порушує декілька статей Конституції Держави Україна, та закон України, а саме: Стаття 13. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Стаття 41. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 27. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Стаття 47.Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 48. Кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Стаття 3. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Стаття 21. Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Стаття 22. Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Стаття 23. Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Стаття 24. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Стаття 8. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Стаття 64. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України, керуючись Статтею 321 Цивільного кодексу України, де в пункті 1 зазначено: Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні... . Вони відключили послугу централізованого опалення 22.09.2020 року. Про відключення послуги вони повідомили постачальника послуг письмово в заяві № 1, № 2 та останній заяві № 3 від 11.12.2020 року, в якій вони більш докладніше доповіли постачальнику послуг їхні права. Відповідь на яку вони чекали найдовше. Відповідь прийшла 04.01.2021 року, в якій зазначено дату відповіді 15/12/20 № 21/420, у якій зазначено: Розглянувши вашу заяву № 3 товариство повідомляє, що ваша заява № 3 залишена без розгляду (додано до позову) . Все, що вони зробили по відключенню їхньої квартири від централізованого опалення зроблено за власні кошти та із власним майном. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулюються правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Спільне майно багатоквартирного будинку приміщення загального користування (у тому числі допоміжні) , несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно з частинами першою-другою Стаття 5. Спільне майно багатоквартирного будинку 1. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. 2. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Таким чином, радіатори централізованого опалення, встановлені у приміщеннях належних співвласникам багатоквартирного будинку на праві приватної власності, перебувають у приватній власності власників такого приміщення. Водночас, мережі централізованого опалення, що проходять через приміщення, що перебувають у приватній власності співвласників багатоповерхового будинку. Враховуючи той факт, що квартира перебуває у їхній приватній власності і радіатори у приватній власності також, то вони мають розпоряджатися приватним майном на власний розсуд, не запитуючи на те дозвіл в будь-кого (запит додано до позову) . Про наслідки відключення їхньої квартири від централізованого опалення. Наслідки їхнього відключення звичайно є. В їхньому будинку система опалення однотрубна (мал. 1, 1.1, 1.2) . Де червона смуга гаряча вода, а синя зворотній напрямок води, яка віддавши тепло в радіатори повертається до котельні на підігрів. Також на схемі показано де і як повинен, та був встановлений лічильник. Заважати його встановленню може лише не бажання його встановити, по тим чи іншим причинам. Лічильники теплової енергії технічно спроектовані таким чином, щоб не понижувати тиск та ніяким чином не перешкоджати транспортуванню гарячої води. Але у відповідь на їхнє звернення від 20.07.2020 року була надана наступна інформація за номером 21/761 від 04/08/2020 року директор Дирекції КППВ зазначає у другому та третьому пунктах так: ... 2. Щодо встановлення на Вашому будинку вузла комерційного обліку теплової енергії та гарячого водопостачання: Дирекция КППВ AT Сумське НВО повідомляє. На сьогодні оператором теплових мереж у м. Суми є Суми ТОВ Сумитеплоенерго . Дирекцією КППВ як надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання було надано ТОВ Сумитеплоенерго перелік житлових будинків, які потребують встановлення вузлів комерційного обліку теплової енергії та гарячого водопостачання, ж/б Ковпака, 55 входить до даного переліку. Наголошуймо, так як елеваторні вузли у ж/б Ковпака, 55 відсутні, насоси для підживлення тиску теплоносія демонтовані, перед встановленням вузла комерційного обліку теплової енергії необхідно передбачити кошти на виконання робіт по реконструкції вузла керування (відповідь додана до позову) . Якість виконаних ними робіт була перевірена постачальником послуг 17.10.2020 року в суботу ввечері близько 17:30, коли постачальник послуг включив опалення, здається на весь можливий тиск, на який здатна старенька котельня, поривів не було. Таким чином постачальник послуг переконався, що все що вони зробили відповідає високому стандарту якості. З Дирекцією Котельні північного промвузла AT Сумське НВО вони тривалий час вели переписку з приводу перерахунку необґрунтовано завищених рахунків за послуги теплопостачання з проханням перерахувати так як мало б бути по лічильнику, в результаті чого жодного перерахунку не зроблено, а у відповідях на їхні звернення лише посилання на постанови Кабінету Міністрів України, зазначені постанови якого є антиконституційними, та погрозливі пропозиції з вимогою сплатити борги . В решті решт, коли Дирекцією Котельні північного промвузла AT Сумське НВО так і не перераховано їм суми нарахованих боргів , вони відрізали 22.09.2020 року власні радіатори і про це 15.10.2020 року повідомили дирекцію Котельні північного промвузла AT Сумське НВО в заяві № 1, № 2 та № 3 із проханням зафіксувати факт відсутності централізованого опалення в їхній квартирі та припинити нарахування оплати за дану послугу. Але їм відмовляють у юридичному відключенні послуги та не припиняють нарахування за вже відсутню послугу. Вони навіть пропонували в зверненні-пропозиції від 02.11.2020 року укласти з ними договір і запропонували наступне: що вони згодні закрити очі на необґрунтованість нарахувань та зробити повну сплату нарахованого боргу постачальником для остаточного розрахування. Але у відповідь Дирекція Котельні північного промвузла AT Сумське НВО надіслали їм лист від 21.10.2020 № 21/330 із погрозами: Тож AT Сумське НВО вимагає від вас здійснювати повну оплату послуг з постачання теплової енергії у розмірах, визначених в рахунках товариства, та самостійно відновити внутрішньобудинкові теплові мережі до стану, що існував до їхнього незаконного втручання... . Про що йде мова? не зрозуміло, бо теплові будинкові мережі вони не чіпали. Вони відключилися від теплової мережі в їхній квартирі. Та користуються сучасними системами автономного опалення ККД яких на 50 % вищий ніж централізоване опалення. Постачальник послуг порушив не тільки право власності, а й деякі статті Конституції України, а також Статтю 20 п. 6. Права та обов`язки споживача. 6) на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також вони вважають недопустимо примушення їх до виконання цивільно-правових зобов`язань постачальником послуги, що передбачено у Кримінальному кодексі України (ККУ) а саме: Ст. 189 ККУ 1. Вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання) , - караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Стаття 355. Кримінальний кодекс України (ККУ) Примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань 1. Примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати чи не виконати договір, угоду чи інше цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим або його близькими родичами, пошкодження чи знищення їх майна за відсутності ознак вимагання, - карається виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років. Щодо заходів досудового врегулювання спору, заходів забезпечення доказів або позову. Заходи досудового врегулювання вживались: велась тривала переписка більш ніж півроку з метою вирішити питання без звертання до суду (переписка додана до позову) . Щодо доказів у справі. Всі докази які не були надані у позові додають доданими документами. При поданні даної позовної заяви на виконання п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК вони підтверджують, що ними не подано іншого позову (позовів) до цих же позивачів з там самим предметом та з тих самих підстав. Щодо розміру судових витрат у справі. У зв`язку з розглядом справи відповідачі очікують понести витрати по сплаті судового збору у розмірі грн. . Вони змушені звернутися до Шановного Суду за допомогою про остаточний розрахунок з Дирекцією Котельні північного промвузла AT Сумське НВО та просять Шановний Суд прийняти дану заяву до розгляду та зменшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними: 1. Просять Шановний Суд застосувати у розрахунку із постачальником послуг статтю 257 Цивільного Кодексу України, в якій зазначено, що: Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та не зараховувати до сплати боргу термін з жовтня 2015 року по січень 2018 року. Беручи до уваги те, що нарахування оплати за послугу відбуваються з урахуванням розміру житлової площі, незалежно від кількості прописаних людей, просять Шановній Суд, рішенням Суду, зобов`язати постачальника послуг опалювальний період з січня 2018 року по квітень 2020 року включно перерахувати по нарахуванням аналогічної квартири з опалювальною площею 48,8 м2 будинку АДРЕСА_5 , який є ідентичним їхньому будинку АДРЕСА_3 і розташований неподалік, де було виконано вимоги Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та встановлено лічильник обліку теплової енергії, який суб`єктивно в автоматичному режимі контролює якість наданої послуги, необхідність у опаленні, та визначає відносно точну кількість спожитої теплової енергії. Таким чином, нарахування постачальником послуг оплати за послугу виконується з урахуванням показань лічильника. 2. Просять Шановний Суд, рішенням зобов`язати постачальника послуг визнати факт їхнього відключення від централізованого опалення з оформленням, оскільки послуга не відповідає Закону України Про захист прав споживачів , в якому в ч. 17 ст. 1 зазначено, що послуга діяльність виконавця з надання споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; та є об`єктом цивільних прав, а не обов`язок. Вони вважають, що примушування їх до користування послугою не тільки буде скасовувати їхні Конституційні Права, а саме Статті 8, 5, 19, 13, 41, 27, 47, 48, 3, 21. 22. 23, 24, 64, а також скасовуватиме п. 1 ст. 321 ЦК України. Примушування їх до користування послугою на їхню думку більш відповідає вимогам ККУ, а саме ч. 1 ст. 442. Геноцид, ч. 1 ст. 364. Зловживання владою або службовим становищем, ч. 1 ст. 189, вимагання, та ч. 1 ст. 355. примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань. Враховуючи вищезазначене, вони просять рішенням Суду відключення їхньої квартири від послуги з 22.09.2020 року та анулювати всі нарахування після 22.09.2020 року, так як відповідно до п. 6 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, саме коли послугу було відключено до моменту подання письмової заяви про підключення опалення з укладанням необхідного договору відповідно до Цивільного кодексу України Глави 63 Статей 901, 902, 903, 904, 905, 906. 907 Договір про надання послуг.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.04.2021 року у справі № 592/14603/20, провадження № 2/592/196/21 зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (АТ Сумське НВО ) про остаточний розрахунок та визнання факту відключення від централізованого опалення та припинення нарахувань оплати, і скасування нарахувань за не існуючу послугу з 22.09.2020 року, до подання письмової заяви про поновлення підключення централізованого опалення з укладанням необхідного договору, було залишено без руху. Було ухвалено запропонувати позивачам за зустрічною позовною заявою виправити недоліки зустрічної позовної заяви в строк, що передбачений ч. 2 ст. 185 ЦПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху для усунення недоліків. Якщо позивачі, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк не виконають вимоги, визначені у ст. 177 ЦПК України, зустрічна позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачам. Ухвала набрала законної сили 21.04.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96465543, https://reyestr.court.gov.ua/Review/96562720) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.04.2021 року у справі № 592/615/21, провадження № 2/592/767/21 зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (АТ Сумське НВО ) про остаточний розрахунок та визнання факту відключення від централізованого опалення та припинення нарахувань оплати, і скасування нарахувань за не існуючу послугу з 22.09.2020 року, до подання письмової заяви про поновлення підключення централізованого опалення з укладанням необхідного договору, було постановлено вважати неподаною і було постановлено повернути позивачам. Ухвала набрала законної сили 18.05.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96690706) .

02.06.2021 року відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надали до Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на позовну заяву, в якому вони зазначила про те, що судом було відкрите позовне провадження № 2/592/3835/20 у справі № 592/114603/20. Викладення фактичних обставин справи. Вони, Люди, громадяни, встановили зі співвласниками будинку лічильник теплової енергії в 2012 році. Лічильник був встановлений за кошти мешканців будинку по АДРЕСА_3 , який добре працював деякий час. На час прийняття рішення по встановленню лічильника Люди міркували наступним чином: якщо вони за власні кошти не поставлять лічильник (Міру) , то чекати, коли його встановлять по закону, можна буде дуже багато років. Лічильник дуже важливий і є ОСОБА_4 , згідно якої можна досить ефективно вимірювати віддану теплову енергію на обігрів. Але простояв лічильник не довго. Дивним чином, без згоди мешканців, невідомі люди зняли лічильник, це сталося приблизно у кінці 2014 року. Ініціаторами зняття лічильника були мешканці квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає, ОСОБА_5 , зі своєю дружиною. ОСОБА_6 працював на час зняття лічильника близько біля котельні постачальника послуг централізованого опалення у цеху № 16 на AT Сумське НВО. На запитання, чим лічильник їм заважав? були різні відповіді у різний час. Перша відповідь така: з лічильником мешканці квартири АДРЕСА_4 мерзли, батареї в їх квартирі були недостатньо гарячі. Але коли їм було нагадано про те, що подача гарячої води на опалення йде зверху донизу, а це означає наступне: чим вищий поверх проживання, тим гарячіше батареї, квартира АДРЕСА_4 заходиться на чотирнадцятому поверсі і батареї в їх квартирі повинні бути найгарячіші. Друга відповідь була про те, що лічильник не правильно начебто рахував. Кому було вигідно зняти лічильник теплової енергії, Їм не Відомо. З того часу і по сьогоднішній день лічильник теплової енергії відповідно до вимог Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання в їхньому будинку не встановлено. Оскільки лічильник обліку теплової енергії є єдиним науково обґрунтованим мірилом і контролером якості та кількості спожитої теплової енергії, довести що послуга їм була надана не якісна вони не можуть. Водночас і постачальник послуги довести, що послуга була надана належної якості, теж не може. Вони вважають, що частина коштів яка була ними сплачена за надану послугу , без їхньої письмової заяви на підключення послуги та згоди оплачувати всі нараховані рахунки за послугу , оплачена ними у повному обсязі. Також вони вважають, що послуга якнайменше не відповідає Закону України Про захист прав споживачів , в якому в ч. 17 ст. 1 зазначено, що послуга діяльність виконавця з надання споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб, а також ЦКУ Главі 63 Статтям 901, 902, 903, 904, 905, 906, 907 Договір про надання послуг . Вони змушені звернутися до Шановного Суду та просять у випадку, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість позовних вимог, просять застосувати статтю 257 Цивільного Кодексу України, в якій зазначено, що: Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки , та відмовити у задоволенні позову в частини стягнення боргу, який виник, на думку позивача, за період: з жовтня 2015 року по грудень 2017 року включно (вхідний № 20933 від 02.06.2021 року) .

15.06.2021 року представник акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (АТ Сумське НВО ) адвокат Бирченко Богдан Вікторович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми додаткові пояснення у справі № 592/14603/20, із змісту яких вбачається, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває справа № 592/14603/20 за позовом акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Керуючись п. 5 ст. 174 ЦПК України позивач вважає за необхідне для повного та всебічного розгляду справи, надати суду наступні додаткові пояснення у справі. 03.06.2021 року позивачем було отримано відзив відповідачів на позовну заяву у справі. Як випливає з тексту відзиву, відповідачі заперечують проти задоволення позовних вимог у справі, при цьому не наводячи фактично жодних заперечень по суті справи та посилань на положення нормативно-правових актів, які б відповідні заперечення обґрунтовували. У відзиві відповідачі також звернулися до суду з проханням застосувати до позовних вимог товариства про стягнення заборгованості, що виникла за період часу з жовтня 2015 року по грудень 2017 року, строки позовної давності, визначені ст. 257 ЦК України. Позивач вважає відповідну вимогу відповідачів необґрунтованою у зв`язку з наступним. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В той же час, ч. 1 ст. 264 ЦК України встановлює, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позивач просить суд звернути увагу на те, що протягом 2015-2020 років відповідачами постійно здійснювалися часткові платежі за спожиту теплову енергію. Так, зокрема, згідно довідці про заборгованість, що додавалась AT Сумське НВО до позовної заяви, відповідачі здійснювали часткові оплати послуг з централізованого опалення в листопаді 2015 року на суму 219,13 грн. , в грудні 2015 року на суму 401,67 грн. , в січні 2016 року на суму 400,00 грн. , в лютому 2016 року на суму 400,00 грн. , в березні 2016 року на суму 103,74 грн. , в квітні 2016 року на суму 100,00 грн. , в травні 2016 року на суму 100,00 грн. , в грудні 2016 року на суму 400,00 грн. , в січні 2017 року на суму 100,00 грн. , в лютому 2017 року на суму 206,36 грн. , в березні 2017 року на суму 400,00 грн. , в квітні 2017 року на суму 201,42 грн. , в травні 2017 року на суму 100,00 грн. , в серпні 2017 року на суму 227,15. , у вересні 2017 року на суму 200,00 грн. , в грудні 2017 року на суму 400,00 грн. і в подальшому здійснювали регулярні часткові оплати послуг товариства аж до останньої сплати за надані послуги з теплопостачання в квітні 2020 року на суму 400,00 грн. . Здійснюючи оплату житлово-комунальних послуг відповідачі не зазначали період, за який здійснюється погашення відповідної заборгованості, у призначенні платежу, а тому дані кошти йшли в рахунок погашення заборгованості з найдавнішою датою виникнення. Вказана позиція щодо порядку зарахування отриманих коштів в рахунок погашення заборгованості викладена Верховним Судом у постановах від 26.12.2019 року у справі № 911/2630/18, від 18.04.2018 року у справі № 904/12527/16, від 26.09.2019 у справі № 910/12934/18, від 15.10.2019 року у справі № 909/1141/18. У вказаних судових рішеннях Верховний Суд дійшов висновку про те, що у випадку, коли в графі платіжного доручення призначення платежу відсутні посилання на період, дату, номер договору, згідно якому здійснюється платіж, тощо, такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення. Враховуючи викладене, регулярні платежі відповідачів за житлово-комунальні послуги у відповідності до ст. 264 ЦК України призводили до переривання строку позовної давності, тож строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, що виникла за період з жовтня 2015 року по грудень 2017 року, не сплив (вхідний № 22739 від 15.06.2021 року) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.06.2021 року у справі № 592/615/21, провадження № 2-сз/592/24/21 було повернуто ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 608,00 грн. , який було сплачено 28.04.2021 року в Іллінському відділенні Сумської філії АТ КБ ПриватБанк за квитанцією № 0.0..1 за подання до суду зустрічної позовної заяви за реквізитами: Код квитанції: 9230-9628-4675-9747, Платник: ОСОБА_3 , Отримувач коштів ГУК Сум. обл/Сумська МТГ-Ковпаківський РС/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970404; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат. ) ; Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0018540; Код класифікації доходів бюджету 22030101. Ухвала набрала законної сили 04.06.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97477049) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.06.2021 року у справі № 592/615/21, провадження № 2-сз/592/25/21 було було повернуто ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 608,00 грн. , який було сплачено 28.04.2021 року в Іллінському відділенні Сумської філії АТ КБ ПриватБанк за квитанцією № 0.0..1 за подання до суду зустрічної позовної заяви за реквізитами: Код квитанції: 9230-9629-6511-7772, Платник: ОСОБА_2 , Отримувач коштів ГУК Сум. обл/Сумська МТГ-Ковпаківський РС/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970404; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) ; Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0018540; Код класифікації доходів бюджету 22030101. Ухвала набрала законної сили 04.06.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97498109) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.06.2021 року у справі № 592/615/21, провадження № 2-сз/592/26/21 було повернуто ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. , який було сплачено 21.01.2021 року в Іллінському відділенні Сумської філії АТ КБ ПриватБанк за квитанцією № 0.0..1 за подання до суду зустрічної позовної заяви за реквізитами: Код квитанції: 9221-2310-8017-0186, Платник: ОСОБА_1 , Отримувач коштів ГУК Сум. обл/Сумська МТГ-Ковпаківський РС/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970404; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) ; Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0018540; Код класифікації доходів бюджету 22030101. Ухвала набрала законної сили 04.06.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97498124) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.07.2021 року у справі № 592/24603/20, провадження № 2/592/196/21 було закрито підготовче провадження та було призначено справу за позовом акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги до судового розгляду по суті на 13.07.2021 року на 10 годину 40 хвилин. В судове засідання було ухвалено викликати сторони. Ухвала набрала законної сили 13.07.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98290000) .

В судовому засіданні представник акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (АТ Сумське НВО ) адвокат Бирченко Богдан Вікторович позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Він просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позов не визнали. Надали пояснення, аналогічні викладеним в зустрічній позовній заяві та у відзиві на позовну заяву. Вони просили застосувати строк позовної давності.

Ознайомившись із позовною заявою, відзивом на позовну заяву, зустрічною позовною заявою, відзивом на зустрічну позовну заяву, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідачів, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, враховуючи наявність судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , та в повному обсязі користується послугами з постачання теплової енергії та постачання гарячої води , які надає акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання .

Між сторонами по справі встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг та їх оплати.

Не сплачуючи кошти за отримані послуги, дії відповідачів призвели до утворення заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії за період часу з серпня 2000 року по вересень 2020 року у сумі 24166,61 грн. , що підтверджується довідкою про заборгованість.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

У відповідності до п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Згідно п. 23 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, за несвоєчасну оплату послуг споживач сплачує пеню в установлених законом та договором розмірах.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зазначеній статті цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Отже, між сторонами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки виконавець-позивач надає житлово-комунальні послуги, а споживачі (боржники) ними користуються.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, в тому числі, змагальність сторін, диспозитивність.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України.

При зверненні до суду дана особа повинна доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності цивільного процесу.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Із змісту п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України вбачається, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, в тому числі, пропорційність.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Крім того, при ухвалені даного рішення були взяті до уваги правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2020 року у справі № 753/7790/16-ц, провадження № 61-11932св19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92692070) , згідно яким відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16.

До того, суд бере до уваги правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 712/8916/17, провадження № 14-448цс19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91460925) , згідно яким споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16-ц, в у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16) .

Крім того, суду бере до уваги усталену правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 12.07.2021 року у справі № 233/6532/19, провадження № 61-2306св21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98298920) , в постанові Верховного Суду від 22.07.2020 року у справі № 500/5362/17, провадження № 61-21125св19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/90714145) , в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 554/946/18, провадження № 61-44416св18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/90436490) , в ухвалі Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1706цс15 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/53498286) , в ухвалі Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1192цс15 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/53498260) , згідно якій самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідачами не було надано суду жодного переконливого доказу того, що вони не користуються послугами, які їм надавав та надає позивач, беручи до уваги те, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі, беручи до уваги те, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, беручи до уваги те, що в даному випадку відповідачі не надали жодного доказу на підтвердження того, що має місце перебіг строку давності, відтак суд дійшов висновку про те, що позов акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (АТ Сумське НВО ) до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги слід задовольнити частково. Слід стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) , ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в солідарному порядку на користь акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 24166,61 грн. . Слід стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) , ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в дольовому порядку на користь акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) судовий збір в розмірі 2102,00 грн. .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259, 265, 267, 268, 272 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (АТ Сумське НВО ) до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) , ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в солідарному порядку на користь акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 24166,61 грн. .

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) , ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в дольовому порядку на користь акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) судовий збір в розмірі 2102,00 грн. .

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається Сумському апеляційному суду через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков