Справа № 209/497/21
Провадження № 2/209/611/21
08 червня 2021 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
за участі: секретаря Кулік О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Посилаючись на главу 14 Закону України «Про нотаріат», постанову КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вважає, що виконавчий напис № 7699 від 25 лютого 2020 року не підлягає виконанню з наступних підстав.
Відповідач не надав нотаріусу доказів отримання ним письмової вимоги про усунення порушень, якими є вимога відповідача з підписом боржника про її отримання або поштове повідомлення з підписом боржника про отримання цінного листа з описом вкладення, в якому повинно бути зазначено, що саме ця вимога направлена боржнику, а не інший документ. Він з 03 листопада 1992 року по теперішній час мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , але на вказану адресу він не отримував повідомлення від нотаріуса та від відповідача про розмір заборгованості, строки її погашення, попередження про можливість вчинення виконавчого напису, що позбавило його можливості звернутися до нотаріуса та оспорити суму боргу. Отже вважає, що при вчиненні виконавчого напису відповідачем не були надані докази на підтвердження безспірності заборгованості.
Крім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримала від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним, а здійснений відповідачем розрахунок заборгованості не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог до боржника, бо він не відповідає дійсній сумі заборгованості, яка повинна була бути нарахована згідно умов, передбачених кредитним договором. Цей розрахунок заборгованості підготовлений відповідачем і є відображенням його односторонніх арифметичних розрахунків і не може бути доказом безспірності заборгованості, він не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку, він не містить інформації про час, дату, суму, місце, прізвище, ім`я, по батькові платника, призначення платежу, коли саме і яким чином та в якому розмірі були надані кошти, не містить інформації щодо погашення заборгованості. Розрахунком заборгованості не можна довести виконання умов кредитного договору, а доказом внесення готівки на рахунок банку є відповідна заява на переказ готівки. Також нотаріусом не перевірено повноваження особи, яка підписала розрахунок заборгованості, а наданою нотаріусу довіреності не передбачено право особи на підпис чи засвідчення первинних бухгалтерських документів.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 03 березня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за прав спрощеного позовного провадження та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни належним чином засвідчену копію виконавчого напису напис № 7699 від 25 лютого 2020 року, та належним чином засвідчені копії всіх документів, які були надані нотаріусу ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» для вчинення виконавчого напису № 7699 від 25 лютого 2020 року (а.с. 39).
Вказані документи надійшли до суду 25 березня 2021 року (а.с. 45-89).
Позивач та його представник адвокат Малюк О.П. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Малюк О.П. через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.
Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, яка отримана уповноваженою особою відповідача 26 квітня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки представник відповідача суд не повідомив, не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та не подав відзив на позовну заяву.
Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., Приватний виконавець виконавчого округу міста Дніпра Русецька О.О., в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від приватного нотаріуса Хари Н.С. до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 45).
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 5 ст. 130, ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності позивача, його представника, представника відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 25 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7699, про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 014/0198/82/0397830 від 13 серпня 2012 року, укладеним ним з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь ТОВ «ФК «Аланд» (а.с. 46).
На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Дніпро Русецькою О.О. 22 квітня 2020 року відкрите виконавче провадження № 61894837 (а.с. 29-30), винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 32), яка направлена для примусового виконання за місцем роботи позивача в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
Як вбачається із виконавчого напису, приватний нотаріус Хара О.С. 25 лютого 2020 року вчинила виконавчий напис № 7699 на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, та звернула стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 014/0198/82/0397830 від 13 серпня 2012 року, укладеним ним з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», на користь правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Аланд».
Згідно наданої приватним нотаріусом копії кредитного договору № 014/0198/82/0397830 від 13 серпня 2012 року (а.с. 77-81), цей договір не є нотаріально посвідченим, а укладений ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у простій письмовій формі.
Отже, за цим кредитним договором право вимоги до позивача за невиконання умов договору могло б виникнути у випадку несплати ним чергового щомісячного платежу, передбаченого Графіком погашення кредиту.
Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.
В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.
Таким чином, пункт 2 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів.
Зважаючи на те, що кредитний договір № 014/0198/82/0397830 від 13 серпня 2012 року, укладений ОСОБА_1 з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» нотаріально не посвідчений, а у виконавчому написі вказано, що він вчинений на підставі пункту 2 Переліку №1172, суд приходить до висновку, що в момент вчинення виконавчого напису 18 вересня 2019 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.
У разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 25 лютого 2020 року була обумовлена й іншими обставинами, які наводяться нижче.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05 червня 2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
Згідно виконавчого напису відповідач набув право вимоги до позивача за кредитним договором № 014/0198/82/0397830 від 13 серпня 2012 року, як правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі договору відступлення права вимоги № 02/10/2019, укладеного 02 жовтня 2019 року.
Проте, із наданих приватним нотаріусом копій договорів (а.с. 58-74) вбачається, що вказаний договір про відступлення права вимоги ТОВ «ФК» «Аланд» уклав з ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколе Капітал», який у свою чергу набув право вимоги за кредитними договорами на підставі укладеного ним 23 червня 2014 року з ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» договору комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором від 23 червня 2014 року. У свою чергу ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» 23 червня 2014 року уклав з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» договір про відступлення прав вимоги № 114/4 за кредитними договорами, у тому числі за договором № 014/0198/82/0397830 від 13 серпня 2012 року, укладеним 12 серпня 2012 року з ОСОБА_1 .
Проте, у виконавчому написі не зазначені всі правові підставі набуття відповідачем права вимоги до позивача, тобто не зазначено всі договори (відступлення права вимоги, комісії), на підставі яких ТОВ «ФК «Аланд» набуло право грошової вимоги до позивача.
Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача з приводу невизнання ним наявності та розміру заборгованості за кредитним договором.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, в наявності у відповідача права грошової вимоги до відповідача на стягнення заборгованості за кредитним договором, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн., оскільки позивач при зверненні до суду з цим позовом був звільнений від сплати судового збору, згідно ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.