Провадження № 6/537/89/2021
Справа № 537/1806/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2021 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судового засідання Посмітної О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці подання старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України,

встановив:

Старший державний виконавець Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Північно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мартинчик О.С. звернулася до суду з поданням, де просить тимчасово обмежити право виїзду за кордон боржнику у виконавчому провадженні ОСОБА_1 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань.

Розглянувши подання, дослідивши додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно з ч.1 цієї статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна; право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Частиною 3 ст. 24 цього Закону передбачено, що виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Отже, виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем не є тотожними поняттями, можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 29.10.2020 в справі № 263/14171/19.

Як встановлено судом на виконанні Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Північно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 64316602 з примусового виконання вимоги № Ф-121-17/73-У, виданої ГУ ДПС у Полтавській області 06.02.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 9769 грн. 12 коп.

З матеріалів подання вбачається, що боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка відноситься до території Автозаводського району м. Кременчука. Матеріали подання не містять будь-яких відомостей щодо перебування, роботи боржника або знаходження його майна на території Крюківського району м. Кременчука. Отже, місцем виконання судового рішення з примусового виконання вимоги № Ф-121-17/73-У може бути місце проживання боржника, що розташоване на території Автозаводського району м. Кременчука.

Оскільки боржник проживає на території, яка підсудна Автозаводському районному суду м. Кременчука Полтавської області та не відноситься до юрисдикції Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, будь-яких доказів того, що місце виконання судового рішення може бути розташоване на території, що підсудна Крюківському районному суду м. Кременчука, суду не надано, суд приходить до висновку, що подання подано державним виконавцем з порушенням правил підсудності.

Звертаючись до суду з даним поданням та обґрунтовуючи підсудність його Крюківському районному суду м. Кременчука державний виконавець в поданні помилково керувався нормами ст.377-1 ЦПК України, яка діяла до 15.12.2017.

Згідно із п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що слід передати справу з розгляду подання до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області для розгляду за підсудністю після закінчення строків, передбачених ч.3 ст.31 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст.31 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 31, 441 ЦПК України, ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

постановив:

Подання страшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мартинчик О.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі Українипередати на розгляд Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст ухвали складено 07.05.2021