Справа № 595/722/21
Провадження № 2-о/595/36/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , третя особа на стороні заявника ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області із заявою про видачу обмежувального припису відносно її чоловіка ОСОБА_2 , в якій просить встановити заходи тимчасового обмеження прав та покласти на ОСОБА_2 строком на шість місяців обов`язки, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в будинку по АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 100 метрів до будинку в якому проживає заявниця, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_2 є її чоловіком, на даний час у Бучацькому районному суді знаходиться справа за її позовом про розірвання шлюбу. ОСОБА_2 проживає без реєстрації разом із заявником та дітьми у будинку, який належить на праві власності бабі заявниці ОСОБА_3 . Змінювати місце проживання ОСОБА_2 не бажає. ОСОБА_2 часто поводить себе агресивно стосовно неї та інших осіб, які проживають у будинку, зловживає алкоголем і в стані алкогольного сп`яніння виражається нецензурними словами, залякує, погрожує фізичною розправою та в інший спосіб ображає. ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КупАП, порушував вимогу термінового заборонного припису, що підтверджується копіями Постанови Бучацького районного суду від 15.05.2020 року (справа № 595/683/20) та Постанови Бучацького районного суду від 11.12.2020 року (справа №595/1820/20). ОСОБА_2 робить життя заявниці, її дітей та родичів у їх власному житлі нестерпним шляхом вчинення щодо них постійного психологічного насильства. Окрім того, діти є свідками негативного відношення та агресії батька до їхньої матері, що негативно впливає на їхній психологічний стан та може завдати непоправної шкоди їхньому розвитку. Заявниця разом з дітьми живуть у постійному стресі, діти бояться перебувати вдома самі.

В судове засідання заявниця не з`явилася, згідно заяви просить суд розглядати справу у її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення про виклик особи.

Третя особа на стороні заявника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_2 на підставі доказів, наявних у матеріалах заяви.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII (далі - Закон). Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Частиною першою статті 1 Закону передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст. 21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Враховуючи положення Закону, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функції і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Ріпинецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб № 631 від 05.05.2021 року, виданої Трибухівською сільською радою ОСОБА_1 , в АДРЕСА_1 до складу її сім`ї (зареєстрованих) входять: мама - ОСОБА_4 , брат - ОСОБА_5 , баба - ОСОБА_3 , дочка - ОСОБА_6 , син - ОСОБА_7 , син - ОСОБА_7 .

Із Витягу про державну реєстрацію прав серії ССХ №059465, вбачається, що власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 .

Зі змісту заяви про видачу обмежувального припису вбачається, що ОСОБА_2 чинить психологічний тиск на ОСОБА_1 , в тому числі і на дітей, вона відчуває страх за себе та дітей, які потребують захисту, з приводу конфліктів ОСОБА_1 неодноразово зверталася із заявами до Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, що підтверджується постановами Бучацького районного суду № 595/683/20 від 15.05.2020 року та № 595/1820/20 від 11.12.2020 року. Згідно даних постанов ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи.

У той же час згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника ОСОБА_1 , а тому заяву слід задовольнити та видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п.1, 4 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст. ст. 19, 76-77, 81, 259, 263-265, 268, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , третя особа на стороні заявника ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити захід тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити перебувати в будинку по АДРЕСА_1 строком на 6 (шість) місяців; заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до будинку, в якому проживає ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 (шість) місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: Р. О. Содомора