Єдиний унікальний номер 243/6603/20
Номер провадження 22-ц/804/1140/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 травня 2021 року Донецький апеляційний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.

Суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) і Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про оголошення фізичної особи померлою, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_2 , через представника ОСОБА_3 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року (головуючий у суді першої інстанції Фалін І.Ю.),-

В С Т А Н О В И В:

Заява ОСОБА_1 від 03 серпня 2020 року містить вимогу про оголошення померлим ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлення такого факту заявник пов`язувала із необхідністю реєстрації смерті у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та подальшим оформленням сину ОСОБА_4 пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року заяву задоволено. На думку суду за наявними у справі доказами підтверджено факт відсутності ОСОБА_2 за останнім місцем постійного проживання з 2014 року, що в сукупності з іншими обставинами давало підстави для оголошення ОСОБА_2 померлим.

З рішенням суду не погодився брат особи щодо якої вирішується питання про встановлення факту смерті - ОСОБА_2 , який в апеляційній скарзі висловив вимогу про скасування рішення та просив залишити заяву без розгляду. В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що відсутні належні та допустимі докази, які б надавали змогу оголосити його брата померлим. Також на думку заявника апеляційної скарги, суд порушив принцип змагальності сторін, встановивши в окремому провадженні факт, який в подальшому безпосередньо вплине на його спадкові права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечила вимоги ОСОБА_2 . Обґрунтовувала відзив тим, що права заявника апеляційної скарги жодним чином не порушено, також не надано доказів, які б спростовували обставини щодо відсутності ОСОБА_2 та не давали змоги оголосити його померлим.

Відзив Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) також містить заперечення проти вимог заявника апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухавши суддю-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши пояснення представника особи яка падала апеляційну скаргу ОСОБА_3 за відсутності ОСОБА_1 , яка просила розглянути справу без неї, також за відсутності інших учасників справи, повідомлених про час та місце розгляду справи належним чином, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

20 листопада 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб, в шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження а.с.7, 17/.

15 травня 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_2 шлюб розірвали /а.с.18/.

За змістом Акту від 26 листопада 2019 року ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 по місцю реєстрації ОСОБА_1 не проживає з червня 2006 року /а.с.16/

Згідно довідки від 06 липня 2020 року ОСОБА_2 з 11 квітня 2007 року по 30 червня 2020 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 104 957,00грн /а.с.13/.

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 01 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_2 /а.с.20-21/.

Відповідно до довідки Національної поліції України від 18 лютого 2019 року інформації про місце проживання та знаходження ОСОБА_2 немає /а.с.15/.

ОСОБА_2 знаходився у розшуку за Лозівським ВП ГУНП в Харківській області з 11 лютого 2002 року по 01 листопада 2005 року, ОРС № 8602006 від 11 лютого 2020 року, як особа, яка переховується від органів досудового розслідування /довідка від 15 жовтня 2020 року а.с.89/

Батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 /а.с.19/.

ОСОБА_4 звертався до нотаріальної контори з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_6 та постановою приватного нотаріуса від 03 грудня 2019 року йому відмовлено з причин відсутності свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та не надання відповідних правовстановлюючих документів /а.с.123-124/.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції не правильно застосував норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

За обставинами справи ОСОБА_1 наголошувала на тому, що вона звернулась в суд з заявою про оголошення ОСОБА_2 померлим для призначення пенсійних виплат їх спільному сину.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Виходячи з наведених норм та доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що заявником апеляційної скарги не надано жодних доказів які б свідчили про неможливість встановити факт оголошення особи померлою, однак відповідно до наданих в апеляційній скарзі документів наявний спір про право, щодо спадкування майна належного ОСОБА_6 .

Чинне законодавство проголошує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які не пов`язані з наступним вирішенням спору про право.

За змістом статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 6 статті 294 ЦПК України передбачає, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Отже, порушенням принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства буде позбавлення заявника апеляційної скарги на участь в судовому розгляді щодо його спадкових прав, який заперечував проти встановлення такого факту та стверджував про наявність спору про право.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм процесуального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам про його законність і встановлені обставини дають підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та залишення заяви без розгляду.

Керуючись статтями 315, 368, 369, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року скасувати, заяву ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_2 померлим залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 12 травня 2021 року.

Судді: