Справа № 441/1549/20 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/811/345/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 17 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайф Клінік» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся в Городоцький районний суд Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайф Клінік» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, мотивуючи позов тим, що звільнений на підставі п.1 ст.40 КзпП України незаконно, оскільки у відповідача були в наявності вакантні посади адміністратор та старший адміністратор, які йому не були запропоновані.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 17 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайф Клінік» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

Рішення суду через свого представника ОСОБА_1 оскаржив ОСОБА_2 . Вважає рішення незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. Звертає увагу, що суд прийшов до безпідставного висновку про те, що відсутність вимоги про скасування наказу про звільнення позивача з роботи є підставою вважати, що звільнення позивача відбулося з дотриманням процедури звільнення. Стверджує, що відповідач не виконав свій обов`язок щодо працевлаштування позивача, не запропонував йому усі вакантні посади. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Городоцького районного суду Львівської області від 17 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 29 квітня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 11 травня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку, що позивач був своєчасно ознайомленим із попередженням про скорочення штату та чисельності працівників, а також, що позивач в заявленому ним позові не просив визнати незаконним та скасувати наказ №23 від 25 серпня 2020 року.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою ст.40 КЗпП України визначено, що звільнення з цієї підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників регулюється статтею 49-2 КЗпП України, якою передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Власник є таким, що належно виконав вимоги наведених вище норм частини другої статті 40 та статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 року (справа № 6-40цс15).

Судом встановлено, що до звільнення позивач працював в ТзОВ «Лайф Клінік» на посаді менеджера з реклами.

24.06.2020 попереджено позивача про скорочення чисельності та штату з 25.08.2020 та що він підлягає звільненню, інша посада для пропонування відсутня (а.с.11)

Наказом директора від 25 серпня 2020 року ОСОБА_2 (позивача) звільнено з посади менеджера у зв`язку із скороченням штату працівників, бухгалтерію зобов`язано провести повний розрахунок (а.с.7)

Звертаючи до суду з даним позовом, представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 при звільненні не було запропоновано вакантні посади адміністратора та старшого адміністратора.

Матеріалами справи встановлено, що попередження про скорочення посади яку займав позивач датоване 24 червня 2020 року, звільнено його з роботи наказом № 23 від 25 серпня 2020 року.

У вказаному вище попередженні про скорочення зазначено про відсутність посади для пропонування ОСОБА_2 .

Після попередження про скорочення посади позивача, останній не звертався до відповідача з вимогою повідомлення його про вакантні посади.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності у відповідача на момент звільнення позивача вакантної посади за відповідною професією, яку позивач міг би виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

У відзиві на позовну заяву директор ТзОВ «Лайф Клінік» зазначив, що за відсутності у позивача вищої освіти, досвіду і кваліфікації, неможливо було запропонувати позивачу іншу посаду.

Таким чином, проаналізувавши усі наведені вище обставини справи та дослідивши докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що відповідачем не було порушено вимог ст.49-2 КЗпП України щодо порядку вивільнення позивача у зв`язку із скороченням чисельності та штату на підставі п.1 ст.40 цього Кодексу, оскільки відповідачем дотримано вимогу закону про персональне попередження позивача за два місяці до наступного вивільнення з вирішенням питання вакантності посад для запропонування позивачу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, правильно встановивши фактичні обставини справи на підставі досліджених та належно оцінених доказів, застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а тому оскаржуване рішення суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 17 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 травня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник