Провадження № 2/603/94/2021
"05" травня 2021 р. м.Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого - судді Галіяна І.М.
секретаря судового засідання Чікало В.Б.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу
позивач: акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк»
представник позивача: Гребенюк Олександр Сергійович
відповідач: ОСОБА_1
предмет позову: стягнення заборгованості
І. Короткий зміст позовних вимог.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом відповідно до Заяви № б/н від 14.06.2011 року.
-в т.ч.: 000,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита;
-000,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;
-4744,54 грн. заборгованість за простроченими відсотками;
-000,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;
-0,00 грн. нарахована пеня;
-0,00 грн. нараховано комісії.
ІІ. Процесуальні рішення в справі.
15.10.2020 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків зазначених в даній ухвалі.
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 09.02.2021 року про відкриття провадження в справі вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі.
05.05.2021 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області постановлено рішення про проведення заочного розгляду даної цивільної справи на підставі наявних у справі доказів.
ІІІ. Позиції сторін.
Представником позивача при подачі позовної заяви подане клопотання в якому він просить розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча судом вживались заходи для належного його повідомлення про день, час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання (реєстрації) та за допомогою розміщення повідомлення на WEB сторінці Монастириського районного суду Тернопільської області, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та суду не надіслав.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Згідно з п.1 ч. 3, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд, дослідивши матеріали справи не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Клопотання про відкладення розгляду справи з причин зазначених в ч. 4 ст. 279 ЦПК України сторонами не подано.
Згідно п.п 1-4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, в спрощеному позовному провадженні (ч. 2 ст. 281 ЦПК України), може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.
14.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», за умовами якої він погодилася, що заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами банку», які були надані останньому для ознайомлення у письмовому вигляді, складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг, а саме кредитний договір (а.с. 25).
З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2018 року вбачається, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».
-в т.ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита;
-0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;
-4744,54 грн. заборгованість за простроченими відсотками;
-0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;
-0,00 грн. нарахована пеня;
-0,00 грн. нараховано комісії (а.с. 17).
Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «ПриватБанк», наданим Банком на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (без обмеження строку пункт 1.1.7.41.) та інші умови.
ІV. Джерела права й акти їх застосування.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
За змістом ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 2.1.1.12.7.2. умов Договору, встановлено, що в разі непогашення боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа поточного місяця, клієнт сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в пільговий період рівну діючій базовій місячній процентній ставці від заборгованості на момент списання.
Як встановлено судом з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 14.06.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , відповідач останній платіж (списання) по договору здійснено 26.09.2019 року.
Відповідно до п. 2.1.1.12.11. умов Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або в певній банком частці у разі невиконання держателем та / або довіреною особою держателя своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором.
Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Беручи до уваги вищевказане, дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася та не скористалася своїм правом на надання суду у встановленому законом порядку відзиву на позовну заяву із викладом своїх заперечень щодо стягнення заборгованості, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
V. Судові витрати.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню в користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» сплачений ним при зверненні до суду з позовною заявою та підтверджений квитанцією судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп.
Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 12, 18, 81, 141, 280, 282, ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 549, 614, 625 ч. 1 ст. 1054 ЦК України, суд,
Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
-в т.ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита;
-0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;
-4744,54 грн. заборгованість за простроченими відсотками;
-0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;
-0,00 грн. нарахована пеня;
-0,00 грн. нараховано комісії.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення заочного рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення а у разі ухвалення заочного рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 05.05.2021 року.
Учасники справи:
Представник позивача: Гребенюк Олександр Сергійович, (Довіреність №3084-К-Н-О від 11.08.2020 року та чинна строком до 04.08.2022 року), місцезнаходження якого: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 виданий 10.05.2018 року, ІПН НОМЕР_3 ), перебуваючого згідно позовної заяви за адресою: АДРЕСА_2 ; згідно встановлених даних останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .
Суддя І. М. Галіян