УХВАЛА

щодо призначення експертизи

09 червня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Сімірзіна П.М., з участю позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Іпатова В.В., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду клопотання про призначення експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищевказана справа, за якою стороною позивача заявлено письмове клопотання про призначення посмертної судово-медичної експертизи на вирішення якої поставити питання щодо перебування спадкодавця у безпорадному стані, необхідності сторонньої допомоги та її видів, чи надання такої допомоги повинно було надаватися будь якою особою чи виключно медичними працівниками в умовах амбулаторного чи стаціонарного лікування.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали клопотання частково та просили поставити експерту лише останнє питання щодо виду сторонньої допомоги та осіб, які її повинні були надавати.

Відповідач заперечував проти призначення експертизи, оскільки вважав недоцільним її призначення, зауважив, що в іншому процесі вже була призначена експертиза, а допомогу він дружині надавав, лікарів викликав, йому не пропонували госпіталізацію дружини.

Представник позивача пояснив, що в іншому процесі призначена посмертна судово-психіатрична експертиза.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно ч.ч. 3-5 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Правовою підставою позову є умови, зазначені у ч. 5 ст. 1224 ЦК України, відповідно до яких фізична особа, яка є спадкоємцем, може за рішенням суду бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 міститься роз`яснення категорії безпорадного стану в спадкових відносинах, під яким слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

В даній справі призначення експертизи не є обов`язковим.

Фактично, позивачем, з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, та наявності відомостей щодо потреби у постійній сторонній допомозі, на вирішення експерта залишено питання щодо виду сторонньої допомоги та хто її повинний був надавати медичний працівник в умовах стаціонару чи, зокрема, близький родич.

Суд вважає, що залишене питання також не є компетенцією судово медичного експерта, оскільки судово-медична експертиза це науково-практичне дослідження, яке здійснюється за ухвалою суду судово-медичним експертом, в ході якого досліджуються конкретні об`єкти для вирішення конкретних медичних питань, які виникають при розгляді справи.

З пояснень позивача вбачається, що на його думку спадкодавець потребувала стаціонарного лікування, якого їй не забезпечував відповідач.

Відповідь на це питання не потребує спеціальних знань необхідність лікування може бути доведено медичною документацією, а оцінка дій або бездіяльності відповідача у цьому питанні вирішується судом при оцінці доказів в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення.

Отже призначення в даній справі посмертної судово-медичної експертизи з такими питаннями, в даному випадку не є доцільним, призведе до порушення строків розгляду справи та покладе на сторони зайві судові витрати. При цьому відмова у задоволенні клопотання про призначення вказаної експертизи не буде обмеженням прав позивача у засобах доказування щодо предмету спору та порушенням принципу змагальності, оскільки в даній справі, враховуючи підстави та предмет позову, обставини для з`ясування яких заявлена експертиза, доводяться іншими засобами доказування медичною документацією та показами свідків.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76-80, 103, 258-260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про призначення посмертної судово-медичної експертизи відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду за суттю справи.

СуддяО. В. Ус