Провадження №2/359/1448/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Пригоди Т.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В грудні 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом та посилалась на те, що 11 жовтня 2017 року ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 договір позики, за яким він передав відповідачам грошові кошти в розмірі 115000 доларів США, а вони зобов`язались повернути йому грошові кошти в цьому ж розмірі не пізніше 11 квітня 2018 року. У випадку неналежного виконання грошових зобов`язань за договором позики відповідачі зобов`язались сплатити пеню в розмірі 2,0% від простроченої поверненням суми за кожен день такого прострочення. В той же день ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_4 іпотечний договір, за яким з метою забезпечення належного виконання грошових зобов`язань за договором позики ОСОБА_4 передала в іпотеку житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,38 га з кадастровим номером :01:018:0094 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану на території смт. Славське Соколівського району Львівської області. 11 жовтня 2017 року ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_3 договір відступлення права вимоги, за яким він відступив позивачу право вимоги до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за договором позики, а також право вимоги до ОСОБА_4 за іпотечним договором. 5 квітня 2018 року ОСОБА_3 уклала з відповідачами додаткову угоду №1 до договору позики від 11 жовтня 2017 року, за якою позивач передав ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 82000 доларів США, а відповідачі зобов`язались повернути ОСОБА_3 грошові кошти в загальному розмірі 197000 (115000 + 82000) доларів США до 11 квітня 2019 року. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 неналежним чином виконували грошові зобов`язання за договором позики, у них виник борг по поверненню позики в розмірі 178500 доларів США, борг по сплаті процентів за користування позикою в розмірі 75250 доларів США, трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 9584 доларів США та пені в розмірі 2331056 доларів США. Загальний розмір боргу за договором позики склав 2594390 доларів США. Відповідачі ухиляються від повернення боргу у вказаному розмірі. Тому ОСОБА_3 просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 борг за договором позики в розмірі 2594390 доларів США.

1.2. В ході підготовчого провадження ОСОБА_3 подала заяву про зміну розміру позовних вимог (а.с.83-91), в якій вона просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 борг за договором позики в загальному розмірі 2664117 доларів США, що складається з боргу поверненню позики в розмірі 167096 доларів США, боргу по сплаті процентів за користування позикою в розмірі 74315 доларів США, трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 10017 доларів США та пені в розмірі 2412689 доларів США.

2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

2.1. ОСОБА_3 не з`явилась у судове засідання. Вона була у встановленому порядку повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. Це підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення позивачу судової повістки (а.с.137). Крім того, ОСОБА_3 подала заяву про розгляд цивільної справи в її відсутності (а.с.51).

2.2. ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилається на те, що на підставі договору відступлення права вимоги від 11 жовтня 2017 року позивачу було відступлено лише право вимоги до ОСОБА_4 за іпотечним договором. ОСОБА_3 не набула право вимоги до відповідачів за договором позики та не має права вимагати від них повернення боргу. Крім того, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 частково повернули борг за договором позики. Ця обставина свідчить про те, що визначений позивачем розмір боргу є завищеним. Тому ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просять суд відмовити у задоволенні позову.

2.3. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з`явились у судове засідання. Вони у встанов-леному порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення відповідачам судових повісток (а.с.49, 82).

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 11 жовтня 2017 року ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 договір позики (а.с.9-10), за яким він передав відповідачам грошові кошти в розмірі 115000 доларів США, а вони зобов`язались повернути йому грошові кошти в цьому ж розмірі не пізніше 11 квітня 2018 року. У випадку неналежного виконання грошових зобов`язань за договором позики відповідачі зобов`язались сплатити пеню в розмірі 2,0% від простроченої поверненням суми за кожен день такого прострочення.

3.2. В той же день ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_4 іпотечний договір, за яким з метою забезпечення належного виконання грошових зобов`язань за договором позики ОСОБА_4 передала в іпотеку житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,38 га з кадастровим номером :01:018:0094 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану на території смт. Славське Соколівського району Львівської області.

3.3. 11 жовтня 2017 року ОСОБА_6 уклав з ОСОБА_3 договір відступлення права вимоги за іпотечним договором (а.с.11). За цим договором ОСОБА_6 відступив позивачу не тільки право вимоги до ОСОБА_4 за іпотечним договором, а також право вимоги до відповідачів за договором позики.

3.4. 5 квітня 2018 року ОСОБА_3 уклала з відповідачами додаткову угоду №1 до договору позики від 11 жовтня 2017 року (а.с.13-14), за якою позивач передав ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 82000 доларів США, а відповідачі зобов`язались повернути ОСОБА_3 грошові кошти в загальному розмірі 197000 (115000 + 82000) доларів США до 11 квітня 2019 року.

3.5. Спірні правовідносини регулюються главою 47 «Поняття зобов`язання. Сторони у зобов`язанні», главою 49 «Забезпечення виконання зобов`язання», главою 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» та параграфом 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

4.2. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

4.3. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

4.4. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

4.5. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.6. Згідно з ч.1, ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

4.7. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

4.8. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступ-лення права вимоги).

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Зі змісту п.2 договору відступлення права вимоги за іпотечним договором від 11 жовтня 2017 року (а.с.11) вбачається, що відступлення права вимоги за іпотечним договором відбулось з одночасним відступленням права вимоги за договором позики. Ця обставина спростовує посилання ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_3 ніби-то не набула права вимоги за договором позики від 11 жовтня 2017 року. Крім того, згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України добросовісність є однією з основних засад цивільного законодавства. Верховний Суд в постановлених ним судових рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч свій попередній поведінці). В основі докрити venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Так, з копій розписок (а.с.59-70) вбачається, що відповідачі неодноразово повертали грошові кошти саме ОСОБА_3 , а не ОСОБА_6 . Крім того, 5 квітня 2018 року ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 навіть уклали з позивачем додаткову угоду №1 до договору позики від 11 жовтня 2017 року. Заперечення ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2 проти набуття ОСОБА_3 права вимоги за договором позики після вчинення відповідачами вказаних дій розцінюється судом як непослідовна та суперечлива поведінка, яка не кореспондується з принципом добросовісності.

5.2. З копій розписок (а.с.59-70) вбачається, що відповідачі повернули ОСОБА_3 грошові кошти в загальному розмірі 31148 доларів США (300 + 300 + 1500 + 1748 + 3000 + 5800 + 3500 + 2500 + 5000 + 2500 + 2500 + 2500). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 повернути позивачу іншу частину позики в розмірі 165852 доларів США (197000 - 31148). Тому у відповідачів виник борг по сплаті процентів за користування позикою в розмірі 74315 доларів США та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 10017 доларів США. Ці обставини підтверджуються письмовими розрахунками, викладеними в заяві про зміну розміру позовних вимог (а.с.85-86). Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не подали докази на спростування достовірності вказаних розрахунків.

5.3. Зі змісту письмового розрахунку, викладеного в заяві про зміну розміру позов-них вимог (а.с.86 зворот), вбачається, що у зв`язку неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором позики у відповідачів виникла пеня в розмірі 2437325 доларів США. Цей розмір неустойки в 14 разів перевищує борг по поверненню позики. Стягнення пені в такому великому розмірі не кореспондується з принципами справедливості та розумності, які згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України також відносяться до загальних засад цивільного законодавства. Тому розмір пені, яка виникла у відповідачів, належить зменшити до розміру боргу по поверненню позики, що становить 165852 долари США.

5.4. Таким чином, загальний розмір боргу ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за договором позики становить 416036 доларів США (165852 + 74315 + 10017 + 165852). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення судового рішення відповідачі добровільно погасили вказаний борг.

5.5. З огляду на це суд вважає, що солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь позивача належить стягнути борг за договором позики в розмірі 416036 доларів США.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

6.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.3. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при пред`явленні позову до кількох відповідачів судовий збір стягується за рішенням суду окремо з кожного відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

6.4. ОСОБА_3 сплатила судовий збір в розмірі 10510 гривень 00 копійок. Це підтверджується квитанцією від 23 грудня 2020 року (а.с.1). Крім того, вона витратила грошові кошти в розмірі 10240 гривень 00 копійок на оплату професійної правничої допомоги. Ця обставина підтверджується іншою квитанцією від 23 грудня 2020 року (а.с.37). Пред`явлений позов задоволений на 15,62% (416036 : 2664117 х 100%).

6.5. З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь ОСОБА_3 належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 547 гривень 22 копійок (10510 : 100% х 15,62 : 3) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 533 гривень 16 копійок (10240 : 100% х 15,62% : 3).

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в загальному розмірі 416036 доларів США, що складається з боргу по поверненню позики в розмірі 165852 доларів США, боргу по сплаті процентів за користуванні позикою в розмірі 74315 доларів США, трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 10017 доларів США та пені в розмірі 165852 доларів США.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення боргу за договором позики в більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в розмірі 547 гривень 22 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 533 гривень 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в розмірі 547 гривень 22 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 533 гривень 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в розмірі 547 гривень 22 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 533 гривень 16 копійок.

Повний текст рішення суду складений 8 листопада 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець