Номер провадження: 22-ц/813/2407/21
Номер справи місцевого суду: 522/2364/17
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/2364/17

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/2407/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідачі 1) Державне підприємство оборони України «Південьвійськбуд», 2) Публічне акціонерне товариство «ПІК», 3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун», 4) Спільне українсько-чеське підприємство «Інекон-Сервіс»,

- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача 1) ОСОБА_2 , 2) Управління капітального будівництва Одеської міської ради, 3) Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, 4) Виконавчий комітет Одеської міської ради, 5) ОСОБА_3 , 6) ОСОБА_4 , 7) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , Управління капітального будівництва Одеської міської ради, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Виконавчий комітет Одеської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до Державного підприємства оборони України «Південьвійськбуд», Публічного акціонерного товариства «ПІК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун», спільного українсько-чеського підприємства «Інекон-Сервіс», про визнання недійсним функцій замовника будівництва та свідоцтва, за апеляційною скаргою адвоката Мартиненка Михайла Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Приморського районного суду міста Одеси, ухвалене у складі судді Домусчі Л.В. 24 лютого 2020 року,

встановив

2. Описова частина
2.1 Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) поновити йому строк на звернення до суду з позовом; 2) визнати недійсним функції замовника за ПАТ «ПІК» по будівництву будинку; 3) визнати недійсним акт готовності об`єкта до експлуатації від 24.05.2009 р.; 4) визнати недійсним та скасувати свідоцтво № НОМЕР_1 «Про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил», виданого інспекцією ДАБК в Одеській області.
ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 733 від 23.12.2004 р. «Про внесення пропозицій щодо надання військовій частині НОМЕР_2 земельної ділянки в оренду для будівництва 6-10 поверхового жилого будинку з вбудованими офісами, заг. пл. - 0,395 га., за адресою - АДРЕСА_1 » в/ч НОМЕР_2 було надано дозвіл на будівництво 6-10 поверхового жилого будинку з вбудованими офісами, на земельній ділянці, заг. пл. - 0,395 га., за адресою - АДРЕСА_1 . Термін завершення будівництва - 1 квартал 2008 р..
Позивач очолював в/ч НОМЕР_2 умовне найменування - 22 управління начальника робіт, якій і було надано дозвіл на розробку документації та будівництво будинку.
Правонаступником в/ч НОМЕР_2 є - ДП МОУ «Південьвійськбуд». За клопотанням ДП «Південьвійськбуд» та ПАТ «ПІК» 24.06.2008 р. рішенням Одеської міської ради №727 передано функції замовника завершення будівництва жилого будинку - ЗАТ «ПІК».
ПАТ «ПІК» звернулось з листом від 22.09.2008 р. до Одеської міської ради стосовно переоформлення договору оренди землі, заг. пл. - 0,3595 га., на товариство з в/ч НОМЕР_3 у зв`язку з її ліквідацією.
На підставі вказаного клопотання надані матеріали були направлені до землевпорядної організації для виконання відповідних робіт. Проте, у відповіді начальника УКБ Одеської міської ради від 27.04.2016 р. зазначено, що такі матеріали на розгляд до них не надходили.
Актом готовності об`єкта до експлуатації від 24.06.2009 р. встановлено, що 6-10 поверховий секційний житловий будинок з вбудованими офісами та прибудовами на земельній ділянці, заг. пл. - 0,395 га., за адресою - АДРЕСА_1 , необхідно вважати закінченим будівництвом і готовим до експлуатації.
Таким чином, ПАТ «ПІК», не виконавши рішення Одеської міської ради від 24.06.2008 р. №727, порушило права інвесторів, які вважали що всі документи по будівництву об`єкта укладено.
Позивач уклав договори з ТОВ «Інвест Таун» щодо участі у фінансуванні квартир, розташованих в цьому будинку.
ОСОБА_2 є головою ОСББ «Вікторія А», яке створено на підставі загальних зборів власників квартир вказаного будинку.
Про невиконання умов, які були покладені на ПАТ «ПІК» позивачу стало відомо з листа УКБ Одеської міської ради від 27.04.2016 р., наданого на запит депутата Одеської міської ради Стася Є.П. (Т. 1, а. с. 1 - 3).

2.2 Позиція сторін в суді першої інстанції

Представник ПАТ «ПІК» звернувся із заявою про застосування строку позовної давності, в якій крім того зазначив, що між позивачем та ТОВ «Інвест Тайн» було укладено договір у 2006 р., а будинок введено в експлуатацію ПАТ «ПІК» у 2009 р., про що було відомо позивачу, що підтверджується рішенням Приморського районного суду від. 31.10.2010 р. (справа №2-2786/09), а отже йому були добре відомі всі обставини (Т.1, а. с. 68).
У відзиві на позовну заяву ДП МОУ «Південьвійськбуд» вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки ДП МОУ «Південьвійськбуд» є неналежним відповідачем. Належним відповідачем, як на їх думку, є - ЗАТ «ПІК». Акт готовності об`єкта до експлуатації №528 від 24.06.2009 р. підписаною приймальною комісією, а підприємство в ньому не приймало участі. Вони не мають ніякого відношення до видачі свідоцтва № НОМЕР_4 (Т. 2, а. с. 86 - 90).

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 24 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 .
Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів відповідачем ПАТ «ПІК», як і не надано доказів незаконності дій відповідача, а так само доказів неправомірності, протиправності видачі Інспекцією ДАБК в Одеській області свідоцтва № НОМЕР_1 про відповідність збудованого об`єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, яке позивач не залучив в якості відповідача. Позивачем не доведено наявності факту встановлення незаконності дій відповідачів, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають (Т. 3, а. с. 245 - 247).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Мартиненко Михайло Сергійович, діючий від імені ОСОБА_1 , просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) судом першої інстанції не були досліджені докази на підтвердження заявлених позовних вимог, з яких виходить, що позовні вимоги, які були заявлені апелянтом у справі №522/22305/14-ц безпосередньо пов`язані з предметом позову у цій справі, оскільки визнання недійсним функцій забудовника за ПАТ «ПІК» унеможливлює в подальшому визнання недісйним всіх наступних дій ПАТ «ПІК» з розпорядженням спірними приміщеннями, на які апелянт заявив свої права у справі №522/22305/14-ц; 2) ЗАТ «ПІК» не набув функцій замовника та не мав відповідного дозволу інспекції ДАБК; 3) в матеріалах справи відсутні докази того, що ЗАТ «ПІК» перереєстрував або переоформив дозвіл на виконання будівельних робіт; 4) оскільки акт готовності об`єкту до експлуатації був підписаний неповноважною особою, протиправною є і видача свідоцтва № НОМЕР_1 ; 5) справу було розглянуто за відсутності позивача, якого не було належним чином сповіщено про час та місце судового засідання (Т. 4, а. с. 2 - 8).

2.6 Узагальнені доводи позивача в апеляційному суді

Державне підприємство оборони України «Південьвійськбуд», Публічне акціонерне товариство «ПІК», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун», Спільне українсько-чеське підприємство «Інекон-Сервіс», ОСОБА_2 , Управління капітального будівництва Одеської міської ради, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Виконавчий комітет Одеської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не скористались правом надання відзиву, пояснень на апеляційну скаргу. Відзиви, поясненнь на апеляційну скаргу не надійшли.

2.7 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.07.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Мартиненка Михайла Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 24 лютого 2020 року (Т. 4, а. с. 26 - 28).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.07.2020 року призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 4, а. с. 29).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.03.2021 року направлено до Приморського районного суду м. Одеси дану цивільну справу для усунення недоліків (Т. 4, а. с. 203 - 204).

01 квітня 2021 року цивільна справа №522/2364/17 була повернута до Одеського апеляційного суду після усунення недоліків.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, неодноразове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Мартиненка Михайла Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №845 від 13.12.2001р. дозволено в/ч НОМЕР_2 здійснити проектування та будівництво 7-ми поверхового 2-х секційного жилого будинку за адресою АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с.7).

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №733 від 23.12.2004р. «Про внесення пропозицій щодо надання військовій частині НОМЕР_2 земельної ділянки в оренду для будівництва 6-10 поверхового житлового будинку з вбудованими офісами, заг.пл. - 0,3595 га., за адресою - АДРЕСА_1 » військовій частині НОМЕР_2 було надано дозвіл на будівництво 6-10 поверхового житлового будинку з вбудованими офісами, на земельній ділянці заг.пл. - 0,3595 га., за адресою - АДРЕСА_1 . Термін завершення будівництва - 1 квартал 2008 р., затверджено договір на право забудови. Зобов`язано оформити документи землекористування (а. с. 61).

Рішенням Одеської міської ради від 28.01.2005 р. в/ч НОМЕР_2 надано в оренду до 3-х років земельну ділянку, пл. -0,3595 га., за адресою - АДРЕСА_1 ..

Було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди на земельну ділянку в/ч НОМЕР_2 для будівництва 6-10 поверхового житлового будинку з вбудованими офісами, заг. пл. - 0,3595 га., за адресою - АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 146 - 182).

24.07.2008 р. Одеською міською радою №727 прийнято рішення «Про передачу функцій замовника будівництва ЗАТ «ПІК» на завершення будівництва жилого будинку з вбудованими офісами за адресою - АДРЕСА_1 .

З наданої копії Акта готовності об`єкта до експлуатації №528 від 24.06.2009р. вбачається, що таке рішення було прийнято приймальною комісією у складі голови замовника ОСОБА_6 , голови спостережної ради ЗАТ «ПІК», членів комісії - 6 посадових осіб (Т. 1, а. с. 9).

20.06.2009 р. заст. начальника Інспекції ДАБК в Одеській області ЗАТ «ПІК видано свідоцтво № НОМЕР_1 про відповідність збудованого об`єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил замовнику будівництва» на 6-10 поверховий 4-х секційний житловий будинок з вбудованими офісами та прибудовами, за адресою - АДРЕСА_1 » (Т.1, а. с. 14).

26.07.2006 р. між ТОВ «Інвест Таун» та ОСОБА_3 укладено договір №1/18 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» (ФФБ), де об`єктом інвестування є квартира АДРЕСА_2 (Т.1, а. с. 107 - 114).

26.07.2006 р. між ТОВ «Інвест Таун» та ОСОБА_4 укладено договір №2/36 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» (ФФБ), де об`єктом інвестування є квартира АДРЕСА_3 (Т.1, а. с. 115 - 120).

26.07.2006р. між ТОВ «Інвест Таун» та ОСОБА_5 укладено договір №3/37 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» (ФФБ), де об`єктом інвестування є квартира АДРЕСА_4 (Т. 1, а. с. 121 - 127).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2015р. (справа №522/22304/14) у позові Спільного українсько-чеського підприємства «ІНЕКОМ-Сервіс» до ТОВ «Інвест Таун», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - ЗАТ «ПІК», про визнання недійсними договорів відмовлено (Т. 1, а. с. 10 - 12), яке ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.06.2016 р. залишено без змін. При цьому в ухвалі зазначено, що недійсність договору від 30.06.2006р. №07 про організацію спорудженого житлового будинку - не є підставою для визнання недійсним договору про участь у фонді фінансування будівництва.

Згідно рішення Приморського районного суду м.Одеси від 31.10.2010 р. по справі №2-2786/09 за відмовлено у позові ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ТОВ «Інвест Таун», ДП МОУ «Південьвійськбуд», Спільного українсько-чеського підприємства «Інеком-Сервіс», ЗАТ «ПІК» про зобов`язання ТОВ «Інвест Таун» перерахувати кошти ЗАТ «ПІК» ОСОБА_1 за офісні приміщення №3/1, пл. 22,8 кв. м., заг. пл. 124,09 кв.м., та на інші офісне приміщення та квартири (№37,18,36,), визнання недійсним договорів про участь у фонді фінансування будівництва, та зобов`язання ЗАТ «ПІК» оформити та видати необхідні документи для придбання права власності. Задоволено зустрічний позов Спільного українсько-чеського підприємства «Інеком-Сервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ТОВ «Інвест Таун», про визнання недійсним з моменту укладення договорів про участь у фонді фінансування будівництва,

Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 16.05.2019р. справа №522/22305/14-ц. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман-К", ОСОБА_8 , Публічного акціонерного товариства «ПІК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія», Виконавчий комітет Одеської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун», Державне підприємство Міністерства оборони України «Південьвійськбуд», Спільне українсько-чеське підприємство «Інекон-Сервіс», про визнання права власності на нежитлові приміщення, визнання договорів недійсними, зобов`язання звільнити приміщення, за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Чернявської Л.М. 15 листопада 2018 року, про залишення без розгляду позовної заяв скасовано вказану ухвалу. Справу направлено на новий розгляд. При цьому з ухвали суду вбачається, що позивач звернувся з позовом ще у листопаді 2012 р..

Згідно рішення Приморського районного суду м.Одеси від 31.05.2017р. (справа №522/18382/16-ц) у відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до Державного підприємства оборони України «Південьвійськбуд», де в ході розгляду справи було залучено третіх осіб - Виконавчий комітет ОМР, ПАТ «ПІК», ГУ ПФУ в Одеській області, про встановлення факту що саме 22 управління начальника робіт умовне найменування в/ч НОМЕР_2 отримало дозвіл відповідно до рішення № 733 від 23.12.2004 року Одеської міської ради на будівництво 6-10 поверхового будинку з вбудованими офісами за адресою - АДРЕСА_1 .

Зазначеним рішенням суду також було встановлено, що Міністерство оборони України надав суду фотокопію наказу Міністра оборони України від 07.08.2006р. за №483 «Про реорганізацію 22 управління начальника робіт Центрального спеціалізованого управління» (код 07788244), де визначено ДП МОУ «Південьвійськбуд» його правонаступником. Згідно відповіді ОСОБА_1 без дати, архівної довідки МОУ вбачається, що згідно ліквідаційного акту, затвердженого 24.05.2007 р. у відповідності з вимогами наказу Міністра оборони України від 07.08.2006р. №483, 22 управління начальника робіт підлягає реорганізації шляхом приєднання до ДП МО України «Південьвійськбуд». Згідно архівного витягу Одеського територіального архівного відділу ГДА МОУ від 13.01.2016р. №768 вбачається, що наказом начальника 22 управління начальника робіт №192 від 30.11.2006 р. з 30.11.2006 р. 22 управління начальника робіт Центрального спеціалізованого будівельного управління МОУ (код ЄДРПОУ 0778824) свою діяльність припинило у повному обсязі. З ксерокопії довідки ГУ статистики в Одеській області від 20.04.2005 р. та 14.03.2007 р. вбачається, що керівником 22 управління начальника робіт був ОСОБА_1 ..

Позивач звернувся до суду з вимогами, які обґрунтовані тим, що він прагне встановити фактичні обставини, а саме те, що він, будучи командиром військової частини НОМЕР_2 та начальником 22-го управління начальника робіт, виконував обов`язки однієї юридичної особи та отримав згоду від виконавчого комітету Одеської міської ради на статус забудовника будинку по АДРЕСА_1 на 22 управління начальника робіт, умовне найменування в/ч НОМЕР_2 . Тому, позивач просив встановити факт, що саме 22 управління начальника робіт, умовне найменування в/ч НОМЕР_2 , отримало дозвіл, відповідно до рішення №733 від 23.12.2004 року Одеської міської ради, на будівництво 6-10 поверхового будинку з вбудованими офісами за цією адресою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.08.2017 р. зазначене рішення суду залишено без змін, в якій також встановлено факт, що ухвалою господарського суду Одеської області від 18.02.2008 р. (справа №28-22/82-07-1860) було затверджено мирову угоду від 18.02.2008 р., укладену між Державним підприємством Міністерства борони України «Південьвійськбуд», ЗАТ «ПІК» та Спільним українсько-чеським підприємством «ІНЕКОМ-СЕРВІС». Постановою Верховного Суду від 18.10.2019р. залишено без змін рішення суду від 31.05.2017 р. та ухвалу апеляційної інстанції від 29.08.2017 р..

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2007р. у справі №18/203 позов Спільного українсько-чеського підприємства у формі ТОВ «Інеком Сервіс» до ТОВ «Інвест Таун», де представником був ОСОБА_1 , 22 управління начальника робіт, ДП МОУ «Південьвійськбуд», третя особа - ПАТ «ПІК», задоволено частково. Визнано недійсним з моменту його укладення договір від 30.06.2006 р. №07, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвест Таун та 22 управлінням начальника робіт про організацію спорудження частки житлового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою - АДРЕСА_1 . В іншій частині позову провадження у справі припинене. Проте, 22.09.2010р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун» звернулось до суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2007 р. у справі №18/203 за нововиявленими обставинами, а також подано заяву про відновлення строку на перегляд рішення від 23.11.200 7р. №20/203 за нововиявленими обставинами. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.02.201 1р. заяву позивача від 22.09.2010р. залишено без задоволення, а рішення суду №18/203 від 23.11.2007р. залишено без змін.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Аргументи апеляційної скарги є ідентичними аргументам, що були викладені апелянтом у його позові, та є такими, що не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до переоцінки доказів і незгоди ОСОБА_1 з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не надав належну оцінку доказам, та розтлумачив їх на користь відповідача є безпідставними, оскільки рішення суду є мотивованим та містить відповідні висновки щодо оцінки наданих учасниками справи доказів, у тому числі щодо оцінки їх у сукупності.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу відомо про введення будинку в експлуатацію будинку у 2009 р., і що після того квартири та нежилі приміщення мають своїх власників. За їх рішенням навіть було створено ОСББ «Вікторія А». При цьому, у своєму позові позивач не обґрунтував яким чином введення будинку у 2009 р. в експлуатацію порушують його права протягом такого тривалого часу.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що з боку самого позивача до суду не надано належного доказу в обґрунтування порушення його права відносно забудови вказаного будинку, а саме договір або інший документ.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не доведено порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод чи інтересів відповідачем ПАТ «ПІК», як і не надано доказів незаконності дій відповідача, а так само доказів неправомірності, протиправності видачі Інспекцією ДАБК в Одеській області свідоцтва № НОМЕР_1 про відповідність збудованого об`єкту проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, яке позивач не залучив в якості відповідача, а відповідно позивачем не доведено наявності факту встановлення незаконності дій відповідачів.
Щодо доводів апелянта, що справу було розглянуто 24.02.2020 року за відсутності позивача, якого не було належним чином сповіщено про час та місце судового засідання, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Під час судового розгляду справи апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи судом першої інстанції у судовому засіданні, призначеному на 23.01.2020 року, оголошено перерву до 12.02.2020 року на 12 год. 30 хв. (Т. 3, а. с. 218 - 219). Матеріали справи не містять ні протокол судового засідання від 12.02.2020 року, ні довідку, складену про те, що фіксація судового засідання, призначеного на 12.02.2020 року, не здійснювалося у зв`язку з неявкою учасників справи.
Однак, в матеріалах справи наявна довідка суду від 24.02.2020 року, яка підписана секретарем судового засідання про те, що фіксація судового засідання у судовому засіданні, призначеному на 24.02.2020 року, не проводилась, у зв`язку з неявкою сторін (Т. 3, а. с. 244).
Дата ухвалення рішення Приморського районного суду міста Одеси зазначена - 24.02.2020 року.
Таким чином, колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо призначення та проведення судового засідання у даній справі - 12.02.2020 року. Також відсутні відомості щодо причин відкладення розгляду справи на - 24.02.2020 року.
У зв`язку з вищевикладеним Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.03.2021 року вказану цивільну справу було направлено до Приморського районного суду м. Одеси для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду, суддею Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. було надано довідку від 31.03.2021 року, про те, що вірна дата останнього судового засідання за розглядом даної справи є саме - 12 лютого 2020 року, а у відповідності до положень ст. 259 та ст. 268 ЦПК України дата складання повного тексту рішення є - 24 лютого 2021 року.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні, яке було призначено на 20.11.2019 року, та був належним чином повідомлений, під розписку, про наступну дату судового засідання, а саме - 23.01.2020 року.
Також позивач ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні, яке було призначено на 23.01.2020 року, та був належним чином повідомлений, під розписку, про наступну дату судового засідання, а саме - 12.02.2020 року.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про останні два судових засідання у вказаній справі.
Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин, що не є підставою для скасування оскарженого судового рішення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Мартиненка Михайла Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Мартиненка Михайла Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , відсутні.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Мартиненка Михайла Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 24 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 23 листопада 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова