23.11.2021 Провадження по справі № 2/940/432/21
Справа № 940/946/21
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2021 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Романовської Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , який зареєстрований 30 липня 2019 року Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис за № 83.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що підставами для розірвання шлюбу є різні погляди на сімейні відносини, відсутнє взаєморозуміння , шлюбні відносини припинені з грудня місяці 2020 року. Від спільного проживання в шлюбі мають малолітню дитину: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з ним.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 зареєстрований 30 липня 2019 року Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис за № 83, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного проживання в шлюбі мають малолітню дитину: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача та відповідача наявні різні погляди на сімейні відносини, відсутні взаєморозуміння і взаємоповага.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги наполягання позивача на розірванні шлюбу та визнання відповідачкою позову, суд вважає за необхідне шлюб на підставі ст. 112 СК України розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння, поваги та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Щодо вимоги позивача про визначення місця проживання малолітньої дитини з ним, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відтак, керуючись принципом рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своєї дитини, при цьому враховуючи, що позивач просив залишити дитину проживати з ним за його місцем проживання, відповідачка про інше не заявляла та визнала позов, тому суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої дитини з батьком ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд зазначає, що рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків брати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись статтями 10, 12, 81, 141, 264-268, 354 ЦПК України, статтями 21, 24, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 141, 160 Сімейного Кодексу України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 30 липня 2019 року Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис за № 83, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище набуте в шлюбі « ОСОБА_2 ».

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 , зокрема за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя С.В.Мандзюк