Справа№ 508/57/21
Провадження№2/508/117/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.21 року с.м.т. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Банташ Д.С.

з участю: секретаря судового засідання- Мазарак Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Миколаївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Одеської області та Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадщину в порядку успадкування за заповітом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку успадкування за заповітом з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 в с. Лабушне Кодимського району Одеської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0183, площею 6,2823 га, вартістю 106307,84 грн, та земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0184, площею 7,8145 га, вартістю 129235,75 грн., на території Ульяновської сільської ради народних депутатів Миколаївського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА №092964 виданого 16 грудня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за 301.04.528.00128 кн. №003638.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким все належне майно заповів ОСОБА_1 . Прізвище, ім`я та по батькові позивачки після народження ОСОБА_1 . Мати позивачки після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 вийшла заміж за ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_1 . Згодом мати позивачки подала заяву про зміну прізвища доньки з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . Розпорядженням Миколаївської районної державної адміністрації 25.04.2001 року №121/а-2001 «Про зміну прізвища неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » змінено прізвище неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на прізвище ОСОБА_1 .

На підставі рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 24 червня 2008 року, справа №2-о-10/2008 р., позивачка була усиновлена ОСОБА_4 і після усиновлення їй було змінено по батькові з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . 14 жовтня 2017 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 від спадщини не відмовилася, своєчасно, протягом шести місяців, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі - свідоцтва про право на спадщину після смерті батька та рекомендовано звернутися до суду.

Зважаючи на вказані обставини, вона вимушена звернутися до суду з метою захисту свого права на спадщину, яка відкрилася після смерті батька.

У судове засідання з розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник Миколаївської селищної ради Одеської області надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Зважаючи на визнання позову відповідачами, дослідивши письмові докази, спадкову справу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав

У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами книги 6 ЦК України, Земельного кодексу України, іншими нормативними актами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 в с. Лабушне Кодимського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть Серії НОМЕР_1 видане Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.23).

Відповідно до заповіту, посвідченого 17 лютого 2009 року секретарем Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області Євтодій Н.А., зареєстрований в реєстрі №03, ОСОБА_2 , за життя, на випадок смерті заповів все майно де б воно не було із чого б воно не складалось і в загалі все те, що буде йому належати на день смерті і на, що за Законом матиме право, ОСОБА_1 .

З копій документів, що містяться у спадковій справі №158/2020, заведеній після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що спадщину після його смерті прийняла позивач ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, згідно розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації 25.04.2001 року №121/а-2001 «Про зміну прізвища неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » змінено прізвище неповнолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на прізвище ОСОБА_1 .

На підставі рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 24 червня 2008 року, справа №2-0-10/2008 р., позивачка була усиновлена ОСОБА_4 і після усиновлення їй було змінено по батькові з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

14 жовтня 2017 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила дівоче прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯА № 092964, витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, належала на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 14.09 га, що складається з земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0183, площею 6,2823 га, вартістю 106307,84 грн, та земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0184, площею 7,8145 га, вартістю 129235,75 грн., на території Ульяновської сільської ради народних депутатів Миколаївського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА №092964 виданого 16 грудня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 25, 26,27)

Кодимською державною нотаріальною конторою позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. (а.с. 6)

Відповідно до копії спадкової справи № 158/2020, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , надійшла заява від 17.06.2020 року про прийняття спадщини від ОСОБА_1 , інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною 1 ст. 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Враховуючи те, що позивач довела своє право на спадщину та неможливість отримання свідоцтва про право на її отримання у позасудовому порядку, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадкове майно за заповітом.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельні ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0183, площею 6,2823 га, та кадастровий номер :01:001:0184, площею 7,8145 га, що розташовані на території Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 092964 виданого 16 грудня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за 301.04.528.00128 кн. №003638.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 08 червня 2021 року.

Суддя : Д.С. Банташ