Справа № 442/5902/20 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/2672/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фабрична 61», ОСОБА_4 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Дрогобичводоканал», Дрогобицької міської ради, Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Львівгаз», ОСОБА_5 , про усунення перешкод в прокладенні каналізаційних мереж, водопостачання, електроенергії газопостачання та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 23 кв.м., яка знаходиться на другому поверсі і складається з однієї кімнати та коридору. Стверджує, що у 2018 році виготовив у ПП «Фенікс» робочий проект водопостачання та водовідведення даної квартири, що погоджений всіма службами, за яким через квартиру АДРЕСА_2 , яка належить його колишній дружині, проведено каналізаційну трубу діаметром 100 м.м, яка має вихід у зовнішній стіні будинку. Зазначає, що йому залишилося доставити 3 м труби по стіні будинку, закріпити трубу на стіні та протягнути її до каналізаційного колектора, однак ОСББ «Фабрична 61», в особі ОСОБА_4 , яка є власником квартири, що межує із зовнішньою стіною будинку, по якій має проходити виведена ним каналізаційна труба, чинить йому перешкоди у прокладенні каналізаційної мережі, мережі водопостачання, електроенергії, газовідведення, незважаючи на те, що він не порушує жодних технічних умов прокладення комунікацій. Вважає, що він, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Покликається на те, що для прокладення електромережі, йому необхідно отримати довідку-згоду від ОСББ «Фабрична-61», зміст якої полягає в тому, що ОСББ «Фабрична-61» не заперечує щодо надання йому технічних умов на підключення електроенергії, а самі технічні умови виготовляються безпосередньо після наявності цієї довідки. Зазначає, що перешкоди, які чиняться ОСББ «Фабрична-61», потягли за собою порушення його прав, нераціональне витрачання життєвого часу та обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, що спричинило йому моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 30 000 грн. З наведених підстав просить зобов`язати ОСББ «Фабрична» не чинити перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в прокладенні мереж каналізації, водопостачання, електроенергії, газовідведення до квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в прокладенні мереж каналізації, водопостачання, електроенергії, газовідведення до квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСББ «Фабрична-61» моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.; стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2021 року відмовлено у стягненні з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фабрична 61» витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Апелянт стверджує, що ОСББ «Фабрична 61» створює йому перешкоди у прокладенні комунікаційних мереж, незважаючи на те, що метою створення ОСББ було саме обслуговування житлового будинку. Зазначає, що обмежуючи його в користуванні спільним майном співвласників будинку, ОСББ «Фабрична 61» перевищує свої повноваження та покладає на нього додаткові обов`язки, які не обумовлені статутом. Прокладаючи каналізацію, він не порушує технічних умов, а для отримання технічних умов для підключення електромережі йому необхідно отримати довідку про те, що ОСББ «Фабрична 61» не заперечує у наданні йому технічних умов, однак для її отримання ОСББ «Фабрична 61», в особі ОСОБА_6 , зобов`язує його косити на прибудинковій території газони, вибити у бетонній плиті люк для виходу на горище тощо. Вважає, що власникам квартири у дво- чи багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами та всередині квартири. Звертає увагу, що каналізаційна труба з квартири АДРЕСА_1 проходить по бетонній плиті перекриття другого поверху, а не по стелі другого поверху, як стверджує відповідач. Наголошує, що представники ОСББ «Фабрична 61» перевищують свої повноваження, не даючи йому дозвіл на проведення електроенергії за новим проектом, води, каналізації та газопостачання. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право мирно володіти своїм майном та неможливість позбавлення особи свого майна не інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права закріплені у статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статей 317, 319, 321 ЦК України право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення будь-яких порушень його права, в т.ч. порушення прав користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володінням.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління регулює Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Згідно зі статтями 4, 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку, спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Статтею 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками; за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

ОСББ «Фабрична-61» діє на підставі Статуту, який затверджено Установчими зборами співвласників ОСББ «Фабрична-61», протокол № 1 від 19.09.2016 (а.с.132-133).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі об`єднання) юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління ОСББ є загальні збори (ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Статуту ОСББ «Фабрична-61» завданням та предметом діяльності об`єднання, серед іншого, є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами.

За змістом положень ч. 4 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства.

До зобов`язань об`єднання, згідно зі ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» входить, серед іншого, забезпечення дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , у технічному паспорті на вказану квартиру зазначено, що будинок обладнано електроосвітленням.

Відповідно до технічних умов на проектування водопостачання та водовідведення квартири АДРЕСА_1 , виданих КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради 20.02.2018 за № 800 умови водопостачання: підключення водопровідного вводу запроектувати від водопровідних мереж житлового будинку АДРЕСА_3 . В місці підключення встановити запірну арматуру. Проектування виконати згідно ДБН В.2.5-64:2012. Для обліку води обладнати водомірний вузол згідно вимог ДСТУ 3709.2 лічильником Ду15мм номінальною витратою Qн = 1,0 - 1,5 м3/год, який фактичний антимагнітний захист при дії на нього магнітного поля до 0,5 Тл неодимового магніту діаметром 70 мм висотою 30 мм. Умови водовідведення: підключення каналізації запроектувати до каналізаційних мереж житлового будинку АДРЕСА_4 . Точку підключення визнати проектом. Проектування виконати згідно ДБН В.2.5-64:2012.1 Порядок підключення: отримання технічних умов; виготовлення проектної документації; будівництво мереж водопостачання та водовідведення, монтаж водомірного вузла; відкриття особового рахунку; приєднання (врізка) до мереж водопостачання та водовідведення; перевірка роботи лічильника та мережі після подачі води.

Також в матеріалах справи наявний робочий проект водопостачання та водовідведення квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13-22).

В матеріалах справи наявна заява третьої особи ОСОБА_2 , адресована в.о. голови ОСББ «Фабрична-61», від 07.09.2020, відповідно до якої ОСОБА_2 просить допомогти йому провести в квартиру АДРЕСА_1 комунікації: воду, каналізацію, світло, газ, згідно проекту.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 04.12.2017 квартира АДРЕСА_5 належить ОСОБА_4 , у технічному паспорті на вказану квартиру зазначено, що будинок обладнано водопроводом, каналізацією, газопостачанням, індивідуальним опаленням, електроосвітленням.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_6 від 11.12.2017, адресована голові ОСББ «Фабрична-61», відповідно до якої вона не дозволяє ОСОБА_1 прокладати каналізаційну трубу по стелі її кімнати через квартиру АДРЕСА_6 .

В матеріалах справи також наявна заява ОСОБА_5 від 11.12.2017, адресована голові ОСББ «Фабрична-61», про те, що вона проти того, щоб ОСОБА_7 проводив електропостачання, водопостачання та водовідведення через квартиру АДРЕСА_6 , що належить їй на праві власності на підставі договору міни від 19.03.2002 року.

Відповідно до довідки ОСББ «Фабрична-61» № 63 від 03.11.2020 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , площа якої становить 23,02 кв.м, та з липня 2019 не здійснює оплату за утримання будинку по АДРЕСА_3 і прибудинкової території.

Листом заступника голови правління ОСББ «Фабрична-61» від 12.12.2017 № 24, адресованого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їм роз`яснено, що згідно статуту ОСББ «Фабрична-61» та протоколу загальних зборів № 2 від 25.10.2016, реконструкцію в будинку та на прибудинковій території, будь-яке підключення до комунальних мереж (каналізація, водопровід, електро- та газомережі) здійснюється тільки при наявності технічних умов, затверджених відповідними службами та зі згодою всіх сусідів по будинку.

Із заяви п. ОСОБА_5 (квартира АДРЕСА_2 ) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без її згоди провели каналізацію через її квартиру, чим порушили її права, як власника квартири, та порушили статут ОСББ «Фабрична-61», вимагає припинити незаконні дії щодо проведення каналізації без відповідних документів, а в разі невиконання попереджає, що після виводу каналізаційної труби назовні по стіні будинку та прибудинкової території вона буде негайно демонтована.

З листа КП «Дрогобичводоканал» від 11.02.2021 № 855 вбачається, що відповідно до даних відділу збуту КП «Дрогобичводоканал» та проведеного обстеження на місці встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_3 обладнаний місцевою системою каналізації, до центральної міської каналізації не підключений і його мешканці послугами з централізованого водовідведення не користуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частинами 1, 4-6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що ОСББ «Фабрична 61» чинить йому перешкоди в прокладанні комунікаційних мереж.

Заперечуючи щодо позову представник ОСББ «Фабрична 61» у своїх запереченнях вказав, що позивач ОСОБА_1 не звертався до ОСББ «Фабрична-61» з заявами про надання дозволу на проведення водопостачання та водовідведення, електропостачання та газопостачання до квартири АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи наявна лише заява третьої особи ОСОБА_2 , адресована в.о. голови ОСББ «Фабрична-61», від 07.09.2020, відповідно до якої ОСОБА_2 просить допомогти йому провести в квартирі АДРЕСА_1 комунікації: воду, каналізацію, світло, газ, згідно проекту.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції врахував положення та вимоги Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 310, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494, відповідно до яких замовник повинен звернутися із заявою про приєднання, додавши до заяви документи згідно з переліком, зазначеним у згаданих вище Кодексах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що позивач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження звернення позивача, як власника квартири АДРЕСА_1 , до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» у відповідності до Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 310, а також до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Львівгаз» у відповідності до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494, із заявою про приєднання до мереж електро та газопостачання з долученням документів, перелік яких передбачено згаданими Кодексами, за наявності яких можливим є вирішення питання підключення квартири АДРЕСА_1 до мереж електропостачання, газопостачання та водовідведення.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів звернення до ОСББ «Фабрична-61» з заявами про надання дозволу на проведення водовідведення, електропостачання та газопостачання до кв. АДРЕСА_1 , належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСББ «Фабрична-61» чинить перешкоди в прокладанні каналізаційних мереж, електроенергії, газопостачання, доказів звернення позивача до електропостачальної та газопостачальної організацій для виготовлення необхідної документації для проведення та підключення до електропостачання та газопостачання, не надано доказів того, що ОСОБА_6 , як фізична особа, чинить перешкоди в прокладанні каналізаційних мереж, електроенергії, газопостачання, то вимога позивача про усунення відповідачами перешкод в прокладанні каналізаційних мереж, електроенергії, газопостачання, водопостачання задоволенню не підлягає.

Крім того, матеріали справи не містять розробленої та затвердженої відповідними службами у встановленому законом порядку технічної документації, яка б надавала право позивачу на прокладання каналізаційних мереж, електроенергії, газопостачання та водопостачання.

Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем порушення відповідачами його прав чи законних інтересів, а тому вірно відмовив у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, яка, як стверджує позивач, була завдана діями відповідачів, які, як вважає позивач, чинили йому перешкоди у прокладанні каналізаційних мереж, електроенергії, газопостачання, водопостачання до квартири АДРЕСА_1 .

Обгрунтованими є висновки суду про те, що не підлягають до задоволення вимоги позивача про зобов`язання ОСББ «Фабрична 61», ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в прокладенні мереж каналізації, водопостачання, електроенергії, газовідведення до квартири АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом саме своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, разом з тим ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 з позовом до суду не зверталися та не уповноважували ОСОБА_1 на пред`явлення позову в їх інтересах.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2021 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк