гСправа № 358/307/21 Провадження № 2/358/423/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з належного ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) нерухомого майна, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №7513716 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 05.07.2008 року за №7513716 про арешт майна ОСОБА_1 .

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що державним виконавцем Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрите виконавче провадження за №7798350 та державний виконавець звернувся з повідомленням про накладення заборони на відчуження об`єктів мого нерухомого майна №4468 від 02.07.2008 року, на підставі чого 05.07.2008 року Богуславською державною нотаріальною конторою було зареєстровано за №7513716 арешт усього належного їй (позивачці) нерухомого майна. 30 липня 2013 року виконавче провадження №7798350 було закрито відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вона повністю погасила свою заборгованість.

Посилаючись на положення ст.ст. 317, 321, 391 ЦК України та ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» позивачка просить позов задовольнити, оскільки наявність накладеного арешту на майно, який не виключений з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, перешкоджає їй в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, а тому її право на майно підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з об`єктів нерухомого майна.

Представник позивачки ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, а також зазначено що позов визнається.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 № 247279243 від 09.03.2021 року вбачається, що 05 липня 2008 року за № 7513716 реєстратором Богуславської районної державної нотаріальної контори, на підставі повідомлення № 4468 від 02.07.2008 року Відділу ДВС Богуславського РУЮ, було накладено арешт на все нерухоме майно в межах суми стягнення 3975,60 грн., яке належить ОСОБА_1 (а.с. 9-11).

Згідно довідки Комунального підприємства Богуславської міської ради «Богуславтепловодопостачання» зазначено, що станом на 24.02.2021 року заборгованості за теплову енергію ОСОБА_4 не має, оскільки борг заплатила повністю. (а.с. 12).

Довідкою заступника начальника Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підтверджено, що станом на 09.03.2021 року на примусовому виконанні у Богуславському РВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) відсутній виконавчий документ у процесі примусового виконання якого було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про обтяження майна ОСОБА_4 (ЄДРВП № 7798350) в зв`язку з його закінченням 30.07.2013 року відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 13).

Таким чином, станом на день звернення до суду, ОСОБА_4 не являється стороною виконавчого провадження, а тому захист прав позивачки можливий в порядку цивільного судочинства на підставі наступних положень матеріального закону.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За правилами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Оскільки виконавче провадження завершене, то в даному випадку необхідно керуватись частиною п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що для захисту законних прав позивачки на її нерухоме майно, необхідно зняти арешт, який накладений на нерухоме майно боржника ОСОБА_4 в межах суми стягнення 3975 гривень 60 копійок повідомленням №4468 від 02.07.2008 року відділу ДВС Богуславського РУЮ, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 7513716 від 05 липня 2008 року про арешт нерухомого майна та заборони його відчуження, накладеного на підставі вищевказаного повідомлення державного виконавця.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 11, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) нерухомого майна, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №7513716.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №7513716 від 05 липня 2008 року про арешт майна ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов