МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Номер провадження № 2/521/1977/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іськової В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідач : Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"

предмет позову : стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

10.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що він є клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», має карткові рахунки.

13,14 квітня 2019 року у м. Кишинів (республіка Молдова) з його валютних рахунків без його участі через банкомат були зняті 16 950 евро та 2 984 долларів США готівкових коштів.

Позивач стверджував, що зазначені транзакції він не ініціював, знаходився в Україні.

16.04.2019 року, дізнавшись через систему «Приват 24» про безпідставне зняття грошових коштів, він через банк заблокував картки.

18.04.2019 року направив відповідачу лист з проханням поставити картки до СТОП-листа платіжної системи.

24.04.2019 року звернувся до органів поліції з заявою про вчинення злочину.

15.05.2019 року АТКБ "Приватбанк" листом відмовив позивачу у поверненні безпідставно знятих з рахунків коштів.

Посилаючись на порушення банком умов безпеки, позивач просив стягнути на свою користь спірні кошти.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснивши, що проведення спірних грошових операцій не ініціював, інформацію щодо ІПН коду, будь-яких відомостей щодо кредитних карток не розголошував, картки третім особам не передавав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку статей 128-130 ЦПК України, скористався процесуальним правом надання відзиву, позов не визнав, стверджуючи, що він не є доведеним позивачем, позивач сприяв незаконному використанню ПІН-коду.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 13.05.2010 року є клієнтом АТ КБ ПриватБанк за договором банківського обслуговування .

Зазначені обставини визнані відповідачем.

Відповідно до виписки АТ КБ "Приватбанк" по картці/рахунку НОМЕР_1 позивача за період 13.04.2019 року - 16.04.2019 року на території Молдови, місто Кишинів відбулось зняття готівки в банкоматах на загальну суму 16 950,19 евро.

За випискою АТ КБ "Приватбанк" по картці/ рахунку НОМЕР_2 за період 13.04.2019 року -16.04.2019 року на території Молдови, місто Кишинів відбулось зняття готівки в банкоматах на суму 2 984,70 доларів США.

Позивач стверджував, що зазначені транзакції він не ініціював, фізично знаходився в Україні.

Згідно інформації Головного центра обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 22.05.2019 року № т184/К-6820 позивач 12.04.2019 року перетнув державний кордон України на виїзд, пункт пропуску Маяки-Удобне та на в`їзд, пункт пропуску Старокозаче.

16.04.2019 року, дізнавшись через систему «Приват 24» про безпідставне зняття грошових коштів, він через банк заблокував картки.

Блокування карток підтверджується даними з електронного кабінету оператору телефонного мобільного зв`язку Київстар від 16.04.2019 року, за якими позивачем здійснено повідомлення на контактний телефоном 3700 ПАТ КБ «ПриватБанк».

16.04.2019 року о 12:42 та 12:44 спірні картки- рахунки - заблоковані (електронний кабінет АТ КБ "Приватбанк").

23.04.2019 року письмовою заявою позивач просив банк повернути безпідставно зняті з карток грошові кошти.

24.04.2019 року позивач звернувся до Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення злочину.

Листом № 20.1.0.0.0/7-190423/2692 від 15.05.2019 року Банк відмовив позивачу у поверненні спірних грошових коштів.

Підставою відмов банк визначив правильне введення ПІН-коду карток.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 21.05.2019 року по справі № 521/7386/19 посадових осіб Малиновського ВП ГУНП в Одеській області зобов`язано внести до ЄРДР відомості, викладені в заяві ОСОБА_2 від 24.04.2019 року.

Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

За п.9 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою НБУ від 05.11.2014 року № 705 (далі-Положення №705): користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Так, тягар доказування дії чи бездіяльність користувача, які призвели до втрати, незаконного використання пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції несе ПАТ КБ «ПриватБанк».

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

При вирішенні спору суд приймає до уваги думку Верховного Суду України, викладену у постанові від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15, з якої вбачається, що у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Зазначене узгоджується також із правовим висновком Верховного Суду від 08.02.2018 року (справа № 552/2819/16-ц, провадження № 61-1396св18), за якою суд дійшов висновку, що враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, слід виходити з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг відповідачем у редакції, чинній на 01.04.2019 року (станом на дату здійснення спірних операцій), а саме розділу: 1.1.2. Права та обов`язки клієнта - Клієнт зобов`язаний інформувати Банк, а також правоохоронні органи про факти втрати картки, стікера РауРаss, ПІН-кода, SІМ-картки мобільного телефону або отримання повідомлення про їх незаконне використання. У разі настання вищезазначених випадків необхідно звернутися до відділення Банку або за телефонами 3700 (безкоштовно) по Україні, негайно повідомляти Банк шляхом дзвінка до Колл-центру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома Клієнту про втрату/викрадення карти, стікера РауРаss, SІМ-картки мобільного телефону, несанкціоновані транзакції за його рахунками (а також за рахунками 3-х осіб).

Відповідно до п. 1.1.5.21 Умов держатель картки несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією до моменту звернення власника карти в Банк та блокування карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в СТОП-ЛИСТ в разі якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати електронного платіжного засобу, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

За змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Посилання банку на порушення позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, сприяння позивача незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій не доведені банком шляхом надання відповідних доказів, є припущеннями.

Окрім того, відповідачем не доведено вжиття банком всіх можливих заходів для запобігання порушенню прав позивача та їх поновлення, зокрема, щодо використання у банкоматах коректного введення ПІН-коду, здійснення СМС-інформування позивача про всі операції, сповіщення позивача через Приват24.

Так само банком не надані докази, які безспірно доводять, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Враховуючи викладене суд погоджується із доводами позивача про несанкціоноване списання грошових коштів з його банківських рахунків.

Стягнення спірних коштів на користь позивача є ефективним засобом правового захисту відповідно до вимог статей 16, 610 ЦК України.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 ) 16 950 евро та 2 984 долларів США.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 11.05.2021 року

27.04.21