Єдиний унікальний номер справи 367/7403/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04 березня 2021 року позов залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача в судове засідання 28.01.2021 р. та 04.03.2021 р.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною, та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що вказана ухвала наведеним вимогам в повній мірі не відповідає з огляду на наступне:

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач вдруге поспіль не з`явився у судове засідання, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись із доводами апелянта стосовно неналежності його повідомлення про одне із зазначених судових засідань, а саме засідання, призначене на 04.03.2021 року. Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки (а.с. 115) вбачається, що про вказане судове засідання його було повідомлено на зазначений самим позивачем телефонний номер ще 02.02.2021 року. За таких умов позивач достеменно мав відомості про час та місце проведення судового розгляду.

В той же час, незважаючи на наведені обставини, оскаржувана ухвала не може вважатися належною.

За фабулою п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З наявною правової конструкції вбачається, що наявність заяви про розгляд справи без участі позивача перешкоджає залишенню позову без розгляду у зв`язку з його повторною неявкою в судове засідання. У даній справі така заява була подана позивачем ще 09.01.2020 року. Хоча вказана норма і дозволяє суду проігнорувати таку заяву, однак виключно у випадку, коли нез`явлення позивача перешкоджатиме подальшому розгляду справи. При цьому така неможливість розгляду справи без особистої участі позивача має бути належним чином мотивована у відповідному судовому рішенні.

Хоча у даній справі судом 22.07.2020 року і було визнано явку позивача обов`язковою, в той же час жодного обґрунтування, чому саме неявка позивача унеможливлює подальший розгляд справи, ні ухвала суду від 22.07.2020 року, ні ухвала від 04.03.2021 року не містить. Не вбачає підстав для такої неможливості розгляду і апеляційний суд, оскільки у суду першої інстанції міг розглянути справу за наявними в ній матеріалами і ухвалити за результатами цього рішення з врахуванням обставин справи та факту виконання чи невиконання сторонами вимог щодо надання оригіналів документів, які суд зазначив необхідними для дослідження.

За таких умов, оскаржувана ухвала не може вважатися належною та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 березня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько