Справа № 496/4647/20
Провадження № 2/496/24/21
У Х В А Л А

09 червня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря - Желяпової О.Ф.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в порядку загального позовного провадження заяву про затвердження мирової угоди укладеної 09.06.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на Ѕ частину сумісного майна подружжя.

08.04.2021 року до суду надійшла заява від сторін по справі про затвердження мирової угоди та мирова угода від 08.04.2021 року. З метою надання часу для уточненнями вимог мирової угоди укладеної 08.04.2021 року між позивачем та відповідачем, сторонам було надано час на уточнення вимог викладених у мировій угоді.

У судовому засіданні сторонами було надано уточнену мирову угоду від 09.06.2021 року, оскільки вони дійшли згоди щодо врегулювання спору, в якій вони просять затвердити укладену між ними угоду і закрити провадження у справі. Наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 3 ст. 206 ЦПК України їм роз`яснені і зрозумілі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст мирової угоди, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до вимог ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоди сторони можуть вийти за межи предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторона мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією є ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до частин першої, другої статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що її положення суперечать вимогам чинного законодавства. А отже, така угода не може бути затвердженою.

Позивач, звертаючись до суду з позовом та обираючи спосіб захисту, просила суд у позовних вимогах до відповідача визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а саме на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,1723 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :06:002:0011, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 70,3 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., розташованого за вище вказаною адресою.

Тоді як, зі змісту мирової угоди вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , у якості виконання своїх батьківських обов`язків, передає у власність Ѕ частину житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , своїй донці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та позивач ОСОБА_1 відмовляється від права на Ѕ частину спільного сумісного майна подружжя.

Тобто вимоги зазначеної мирової угоди стосуються щодо передання у власність неповнолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 70,3 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,1723 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :06:002:0011, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, передання у власність неповнолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку та земельної ділянки не є предметом вказаного позову, а також умови мирової угоди суперечать закону та є невиконуваними, а відтак виходять за межі позовних вимог, у зв`язку із чим, не можуть бути затверджені судом.

Крім того, суд роз`яснює, що відносини з приводу дитини та батьків з ким проживає дитина врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Передання права власності на нерухоме майно неповнолітній дитині підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Мирова угода не свідчить про передачу нерухомого майна у власність дитині. Право власності на нерухоме майно повинно бути зареєстровано за дитиною в порядку, передбаченому СК України та нормами ст.334 ЦК України.

Отже, суд дійшов висновку, що умови мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки в разі її затвердження будуть порушені права та інтереси неповнолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 207, 208, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної 09.06.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і продовжити судовий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину сумісного майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Горяєв І.М.

Повний текст ухвали виготовлено 10.06.2021 року.