ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/699/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 березня 2021 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

1 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей.

ОСОБА_1 зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - які проживають з позивачкою. ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач працює та отримує пенсію, не має інших утриманців, а у його власності перебувають дві земельні ділянки та автомобіль.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на синів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і дочку ОСОБА_5 у розмірі 3 000 грн на кожну дитину з подальшою індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з часу пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 березня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 1 500 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 червня 2020 року та до повноліття дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Суд керувався тим, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов`язку з утримання дітей, а за своїм матеріальним становищем він спроможний сплачувати позивачеві аліменти у розмірі 1 500 грн на кожну дитину.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові та ухвалити нове рішення про задоволення всіх позовних вимог посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що за своїм матеріальним становищем ОСОБА_2 спроможний щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 3 000 грн на кожну дитину. Суд не з`ясував усі обставини справи, не врахував норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 7 червня 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають четверо дітей: синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

Діти проживають разом із позивачкою по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 працює інспектором охорони у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», його загальний дохід за період з 1 січня 2019 року до 30 вересня 2020 року склав 195 547 грн 58 коп., тобто в середньому на місяць - 9 311 грн 79 коп. Крім того, ОСОБА_2 як особа з інвалідністю ІІ групи отримує пенсію, розмір якої за період з лютого до липня 2020 року склав 29 201 грн (щомісячно по 4 634 грн 16 коп.). На праві власності ОСОБА_2 належать дві земельні ділянки площею 0,1 га (кадастровий номер :03:015:0445) та 0,1 га (кадастровий номер :03:015:0435), розташовані на території Грузевицької сільської ради Хмельницької області та призначені для індивідуального садівництва, а також автомобіль «RENAULT Scenic», 2013 року випуску. Відповідач проживає разом із батьком, ОСОБА_6 , який є інвалідом ІІ групи, та здійснює догляд за ним. Інших утриманців ОСОБА_2 не має.

ОСОБА_1 не працює, здійснює догляд за дітьми. Син ОСОБА_4 і дочка ОСОБА_5 хворіють та потребують лікування.

Застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені з батька або матері дитини у частці від їх доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом із яким проживає дитина. При цьому розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, встановлених у ч. 1 ст. 182 СК України.

Оцінивши в сукупності зібрані докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_2 не надає позивачці належної матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому з нього на користь ОСОБА_1 слід стягнути аліменти.

Визначаючи розмір аліментів у 1 500 грн на місяць на кожну дитину, судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище дітей і платника аліментів. При цьому суд обґрунтовано взяв до уваги, що в середньому місячний дохід ОСОБА_2 склав близько 14 000 грн (9311,79+4634,16), у той час, як позивачка просить стягнути з нього аліменти на дітей на суму 12 000 грн щомісячно (3000х4).

Твердження ОСОБА_1 про те, що за своїм матеріальним становищем ОСОБА_2 спроможний щомісячно сплачувати їй аліменти у розмірі 3 000 грн на кожну дитину, не доведені належними доказами та ґрунтуються на припущеннях.

Посилання ОСОБА_1 на неналежну оцінку судом досліджених доказів суперечить фактичним обставинам справи. Суд апеляційної інстанції не приймає до розгляду додані до апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу документи, оскільки ці письмові докази подані сторонами без дотримання вимог ст.ст. 83, 367 ЦПК України.

Суд першої інстанції з`ясував усі обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, а встановлений судом розмір аліментів є необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції - Чевилюк З.А.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 50