Справа № 555/191/20
Номер провадження 2/555/23/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2021 р.

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Старовецька Ю.В.

при секретарі - Григорієвій В.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Лифар Д.В.

представника відповідача - адвоката Андрієвській А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

І.Стислий виклад позиції позивача

Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 . У шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розлучення сторони не спілкувалися взагалі, тобто вже більше 10 років вона не бачила свого колишнього чоловіка, а він не бачив її та спільних дітей. Лише 07.09.2017 року він з`явився до НВК «ДНЗ - ЗНК «Славута» під час навчального процесу, де навчаються діти, та намагався їх забрати. Під час спілкування з вчителями (адміністрацією закладу) поводив себе агресивно та неадекватно, порушуючи навчальний процес. Після зазначеного інциденту діти були налякані та боялися йти до школи. Зараз дітям вже виповнилось по 12 років, діти батька не пам`ятають та з ним не спілкуються. Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дітей до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, страждає на алкоголізм та наркоманію.

Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просить позбавити його батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач востаннє спілкувався з дітьми близько 10 років тому. Він не виявляв протягом даного часу ні інтересу до життя дітей, ні забезпечував їх матеріально. Мав місце лише один випадок, воли ОСОБА_2 приїхав до навчального закладу та хотів побачити дітей, однак він поводив себе агресивно, тому йому їх не віддали. З цього приводу її викликали до служби у справах дітей для надання пояснень. Покликання ОСОБА_2 на те, що вона перешкоджає спілкуванню з дітьми дійсності не відповідають, так як більше жодних спроб поспілкуватись з синами відповідач не робив. Вона дійсно змінила місце проживання, однак не змінила місце роботи, а тому при бажанні колишній чоловік завжди міг би її знайти, щоб побачити дітей. Крім того, він тривалий час не сплачував аліментів, і лише в межах розгляду даної цивільної справи з матеріалів, представлених стороною

відповідача, вона довідалась, що він працевлаштувався і виконавчий лист була направлено за місцем його роботи, а тому вона стала отримувати грошові виплати. Також ОСОБА_2 не надавав дозволу на виїзд за кордон на лікування ОСОБА_4 , тому вона змушена була звертатись до суду і лише на вмовляння сестри відповідач таку згоду надав. Позивач вказує, що відповідач не спілкується з дітьми, не займається їх виховання, не виявляє інтересу ні щодо їх навчання, ні щодо стану здоров`я, а тому має бути позбавлений батьківських прав.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказавши, що позивач чинить перешкоди спілкування батька та дітей. Так, дійсно відповідач, проживаючи у м.Березне, вкрай рідко приїздить до м.Києва, але будучи у столиці завжди намагався побачити та поспілкуватись з дітьми. ОСОБА_1 , увесь час відмовляла у побаченні, кілька разів викликала поліцію. ОСОБА_2 , намагаючись забрати дітей після школи, також стикнувся з відмовою.

З 2015 року по 2016 рік відповідач не міг бачитись з дітьми оскільки став на захист України, як військовослужбовець та учасник антитерористичної операції, участь в якій не минула безслідно, ОСОБА_2 , отримав посттравматичний стресовий розлад, який лікує і по даний час. Тобто те, що відповідач не міг тривалий час побачитись зі своїми дітьми являється результатом дій позивача та подіями в Україні.

Щодо заборгованості по аліментах, ОСОБА_2 не заперечує існування такої, оскільки сплачує їх в міру своїх можливостей, однак вживає необхідні заходи для відновлення сплати за аліментами. Зокрема, відповідач влаштувався на роботу та найближчим часом відновить сплату аліментів. Таким чином, представник відповідача вказує, що вини ОСОБА_2 у неналежному виконанні батьківських обов`язків немає, а тому у задоволення позову слід відмовити.

ІІІ.Стислий виклад позицій органів опіки та піклування

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України).

Згідно висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2007 року народження, та ОСОБА_4 , 2007 року народження, є доцільним.

Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Березнівської міської ради позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2007 року народження, та ОСОБА_4 , 2007 року народження, є доцільним.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились.

IV.Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

06.02.2020 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. До участі у справі в якості третьої особи було залучено орган опіки та піклування Березнівської міської ради за місцем проживання відповідача.

19.08.2020 року підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Згідно ухвали Березнівського районного суду Рівненської області за клопотанням сторони позивача судом було витребувано у КНП «Березнівська ЦРЛ» інформацію, чи перебуває відповідач на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини

Відповідно до свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 26.10.2010 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 згідно виконавчого листа №663/1021/16-ц від 28.12.2016 року станом на 21.01.2020 року наявна заборгованість в розмірі 29 174,20 грн.

Згідно медичного висновку на дитину-інваліда до 18 років ОСОБА_4 має захворювання - ДЦП.

Згідно ухвали Березнівського районного суду Рівненської області від 11.06.2018 року було відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

Відповідно до характеристики на учня 6-Б класу ліцею «Голосіївський» №241 ОСОБА_3 дитина навчається у ліцеї з п`ятого класу. До навчання ставиться відповідально та старанно, спокійний та врівноважений. Мати ОСОБА_1 приділяє багато часу вихованню та розвитку сина. Батько ОСОБА_2 жодного разу не з`являвся у ліцеї, вихованням та навчанням сина не цікавився, батьківські збори не відвідував та не телефонував класному керівникові щодо сина. У ліцеї відсутні дані про контактний телефон та електронну адресу ОСОБА_2 , що унеможливлює здійснення спілкування з батьком.

Відповідно до характеристики на учня 6-Б класу ліцею «Голосіївський» №241 ОСОБА_4 дитина навчається у ліцеї з п`ятого класу. З усіх предметів має хороші та задовільні оцінки, хлопець стриманий, спокійний, врівноважений. Мати ОСОБА_1 приділяє багато часу вихованню та розвитку сина. Батько ОСОБА_2 жодного разу не з`являвся у ліцеї, вихованням та навчанням сина не цікавився, батьківські збори не відвідував та не телефонував класному керівникові щодо сина. У ліцеї відсутні дані про контактний телефон та електронну адресу ОСОБА_2 , що унеможливлює здійснення спілкування з батьком.

Згідно довідки КП «Кодимська центральна районна лікарня» №43 від 28.05.2020 року ОСОБА_2 працює лікарем-анестезіологом з 10.03.2020 року.

Відповідно до характеристики за місцем роботи ОСОБА_2 показав себе вдумливим фахівцем, ініціативним працівником. З липня 2015 року по березень 2016 року проходив військову службу під час часткової мобілізації а зоні проведення АТО.

Із довідок КНП «Березнівська ЦРЛ» №287, №290 від 31.08.2020 року встановлено, що ОСОБА_2 перебуває під спостереженням у лікаря нарколога та лікаря психіатра.

Відповідно до положень ст.171 ЦПК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

На виконання положень ст.171 ЦПК України судом було вислухано думку неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що батько участі у їх житті та вихованні не приймає, не спілкується з ними, не відвідує їх, не телефонує, вони не знають, як виглядає тато, з свого дитинства про тата вони нічого не пам`ятають. ОСОБА_3 вказав, що пам`ятає один випадок кілька років тому, що тато прийшов до навчального закладу, однак кричав, поводив себе агресивно, тому він злякався і з ним не спілкувався, більше після цього тато ніякої цікавості його життям чи життям його брата не виявляв.

Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Березнівської міської ради позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2007 року народження, та ОСОБА_4 , 2007 року народження, є доцільним

Згідно висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2007 року народження, та ОСОБА_4 , 2007 року народження, є доцільним. З малолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проведено роботу психолога та встановлено, що для кожного з дітей мати та брат емоційно найближчі фігури, кожен з дітей володіє достатньою увагою збоку матері, і між братами відсутня конкуренція. Соціальна позиція дітей активна, спостерігається погреба у спілкуванні в колі однолітків, на перший план виходить саме міжособистісне спілкування із друзями. Питання у методиці, які стосувалися відношення до

батька, виявили відсутність у пам`яті дітей навіть епізодичних моментів. Спогади не включають в себе образ батька, та способу його взаємодії із дітьми, бо зі слів дітей вони не бачили його усе життя. Навіть його фото, яке вони бачили, не стимулюють відтворення у пам`яті подій із минулого. Слід зазначити, що у дітей не спостерігалася зміна поведінки при обговоренні фігури батька, бо з нею не пов`язано жодних згадувань.

V.Норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно положень ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до норм ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При вирішенні вказаного спору суд приймає до уваги наступні обставини:

-- сторона відповідача, як на підставу відмови у позові, покликається на те, що саме позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з синами, в той час, як ОСОБА_2 , перебуваючи у столиці завжди намагався побачити та поспілкуватись з дітьми, проте ОСОБА_1 увесь час відмовляла у побаченні, кілька разів викликала поліцію. Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації у вересні 2017 року

ОСОБА_2 звертався до служби у справах дітей та на урядову гарячу лінію з заявами про порушення права на виховання та спілкування з дітьми. В рамках розгляду даного звернення для надання пояснень була викликана ОСОБА_1 , а відповідачеві було роз`яснено право на звернення до органу опіки та піклування з метою вирішення спору між батьками щодо участі у вихованні дітей, проте звернень від ОСОБА_2 щодо встановлення графіку спілкування з дітьми до Служби не надходило. Як встановлено із пояснень позивача, пояснень неповнолітнього ОСОБА_3 саме поведінка відповідача призвела до того, що він не зміг забрати синів з навчального закладу. Будь-яких доказів, що позивач перешкоджає йому спілкуватись з синами відповідач суду не представив. Не було представлено суду і будь-яких доказів щодо звернень до компетентних органів з метою визначення режиму побачень з дітьми;

-- суд погоджується з доводами сторони відповідача про те, що його участь у антитерористичній операції в 2015-2016 році була тією об`єктивною обставиною, що унеможливила відвідування дітей, проте часовий проміжок, коли батько не спілкувався з дітьми, як вказує позивач та діти, становить близько 10 років, а не лише 2015-2016 рік. Будь-яких доказів, які б спростували цю обставину сторона відповідача суду не надала;

-- сам по собі факт наявності заборгованості по аліментам суд не розцінює як безумовну підставу для позбавлення батьківських прав;

-- судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом до 18 років у зв`язку із захворювання - ДЦП, однак батько у реабілітації ОСОБА_4 участі не приймав, станом здоров`я дітей не опікувався ( інформація наявна у висновку органу опіки та піклування);

-- в судовому засіданні було встановлено, що відповідач не цікавився і навчанням дітей, шкільний заклад не відвідував;

-- як встановлено із пояснень неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 батько їх не відвідує і з ними не спілкується, спогадів про батька вони не мають. За результатами проведеної роботи психолога було виявлено відсутність у пам`яті дітей навіть епізодичних моментів про батька, спогади не включають в себе образ батька, та способу його взаємодії із дітьми. Вказане свідчить про те, що відповідач не спілкується з синами в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Зазначені обставини носять системний та тривалий характер;

-- віддалене місце проживання відповідача, як на це покликається представник, не може слугувати тією обставиною, яка зумовлює відсутність будь-якого спілкування з синами, в тому числі і за допомогою телефонного зв`язку.

Суд вважає, що таке ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків є результатом його усвідомленої пасивної поведінки. Суд вважає, що відповідач фактично самоусунувся від виховання своїх дітей за відсутності будь-яких об`єктивних та доведених перешкод до цього.

Сам лише факт невизнання відповідачем позовних вимог суд не розцінює як прояв інтересу до дітей, адже і за час перебування справи у провадженні суду ОСОБА_2 не було вчинено жодних дій, спрямованих на спілкування з дітьми, турботу про них. При цьому суд зазначає, що відповідач скористався правовою допомогою, розумів можливі наслідки задоволення позову, однак сторона відповідача обмежувалась лише запевненням, що відповідач зробив для себе висновки і змінив свою поведінку, проте жодних доказів про вчинення ОСОБА_2 дій, спрямованих на вихання дітей, піклування про них суду представлено не було. Судом з метою забезпечення об`єктивного розгляду справи участь відповідача визнавалась обов`язковою, проте в судове засідання він не з`являвся.

VІ. Висновок суду.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх синів, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дітей, які матимуть право на піклування з боку держави.

Керуючись ст.170 Сімейного кодексу України, ст.263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м.Скадовськ Херсонської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНКОПП - НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНКОПП - НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, м.Київ вул.Велика Васильківська,58, ЄДРПОУ - 37413735.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненської області місцезнаходження: вул.Київська,5 м.Березне Рівненської області, ЄДРПОУ - 04387823.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Старовецька Ю. В.