Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

21 травня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Калініченко О.Б.
при секретарі Мельник Ю.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В:

06.11.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також 1/8 частини на її утримання до досягнення сином трьох років..
У позовній заяві позивач посилається на те, що 05.03.2019 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спільне життя між ними не склалося, у зв`язку з чим позивачем одночасно з цим позовом подано позовну заяву про розірвання шлюбу.
З позову вбачається, що з моменту народження дитини відповідач не приймає участі у її вихованні, син проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надавав щомісяця до в розмірі 6000 грн., однак з жовтня 2020 року без пояснення причин припинив надавати кошти. Пояснює, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і отримує щомісячну виплату на дитину у розмірі 860 грн. У зв`язку з викладеним просить задовольнити позов.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.11.2020 року спрощене позовне провадження у справі. В ухвалі сторонам було визначено строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
11.02.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він зазначив, що регулярно проводить час з дитиною, відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків і надалі бажає брати участь у вихованні свого сина, забезпечити йому гідний життєвий рівень, а тому не заперечує в частині позовних вимог позивача щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в заявленому розмірі.
Щодо стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, то пояснив, що остання не є недієздатною, обмежено дієздатною чи непрацездатною. Зазначив, що позивач проживає разом з матір`ю та не позбавлена можливості реалізувати своє право на працю, знаходячись у відпустці за доглядом за дитиною. Крім того, не надано належних та допустимих доказів того, що вона не має можливості працювати та наявності скрутного матеріального становища.
Також відповідач зазначив, що згідно довідки про допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, видана ОСОБА_1 , грошова допомога становить 1700 грн.
Посилається на те, що на його утриманні перебувають діти: ОСОБА_4 , 2005 року народження та ОСОБА_5 , 2007 року народження, які проживаються разом з ним відповідно до договору про участь у вихованні та утриманні дітей від 04.10.2018 року, мати яких (колишня дружина) не приймає фінансової участі в утриманні, а також син сторін - ОСОБА_6 , 2019 року народження.
Крім цього, відповідач вказує, що має повнолітнього сина ОСОБА_7 , 2000 року народження, та непрацездатного батька ОСОБА_8 , 1948 року народження, яким надає допомогу.
Враховуючи викладене заперечує щодо надання матеріальної допомоги позивачу, оскільки не має такої можливості.
Відповідь на відзив позивач до суду не подавала.
Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 05.03.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, питання щодо розірвання якого знаходиться на розгляді Солом`янського районного суду м. Києва.
Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд враховує всі обставини, що мають істотне значення, відповідно до ст. 182 СК України. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків.
Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_9 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06.11.2020 року до досягнення дитиною повноліття.
Позивач також просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення їх сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
За положеннями ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України, право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Враховуючи діючі норми чинного законодавства, посилання відповідача на те, що позивач не позбавлена можливості реалізувати своє право на працю знаходячись у відпустці за доглядом за дитиною та те, що нею не надано доказів її скрутного матеріального становища, суд не приймає до уваги.
Законодавством чітко передбачено право позивача на стягнення аліментів на її утримання при умові, що з нею проживає їх спільна дитина, та що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу.
Згідно довідки, виданої виконкомом Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, вбачається, що малолітній ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Також вбачається, що ОСОБА_1 працює діловодом адміністративного відділу військової частини НОМЕР_1 та з 02.12.2019 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Судом встановлено, що відповідач є військовослужбовцем та проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 . У відзиві відповідач зазначає, що має дохід у розмірі 27 800 грн. На підтвердження цієї інформації надано виписку з АТ КБ «ПриватБанк» про нарахування заробітної плати
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Суд враховує ту обставину, що у відповідача є діти від попереднього шлюбу: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та, окрім того, відповідач має непрацездатного батька ОСОБА_8 , 1948 року народження, яким надає фінансову допомогу.
При цьому, доказів, що діти від попереднього шлюбу повністю перебувають на утримання відповідача, останнім доказів не надано. Також не надано доказів, в якому розмірі та як систематично відповідачем здійснюється забезпечення повнолітнього сина і батька, які б спростовували твердження позивача про можливість надання коштів на її утримання.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
В свою чергу, як вже було досліджено судом, подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Вбачається, що за таких обставин позивач має право на утримання від відповідача до досягнення їх сином трьох років, оскільки на її утриманні перебуває їх спільний син.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.
Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в частці від заробітку (доходу).
Суд враховує матеріальне становище платника, який є особою працездатного віку, однак має на своєму утриманні неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу.
Враховуючи викладене та виходячи з принципу справедливості та розумності, оцінюючи надані докази, при визначенні розміру аліментів суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1/20 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця.
З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 75, 84, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 178, 206, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06 листопада 2020 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/20 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з 06 листопада 2020 року до досягнення їх сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу подано не було.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: