Справа № 182/4898/21
Провадження № 2/0182/2573/2021
29.11.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Багрової А.Г.,
розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні.
Заяви по суті справи:
28.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні.
Свої вимоги мотивує тим, що з 16.05.2005 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем та 06.03.2008 року її звільнено з посади продавця продовольчих товарів за угодою сторін.
За цей час вона жодного разу не використала відпустку, гарантовану їй законодавством про працю. У день її звільнення, 06.03.2008 року, вона працювала, однак відповідач, всупереч діючому законодавству, не виплатив їй компенсацію за невикористану відпустку, та не надав письмове повідомлення про розмір нарахованих сум.
02.12.2020 року вона звернулася до ОСОБА_2 із досудовою претензією, які відповідач проігнорував.
Процесуальні дії у справі.
29.07.2021 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву (а.с.25).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.11.2021 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення) (а.с.34).
Судом встановлено:
За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.
16.05.2005 року між приватним підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено безстроковий Договір, за умовами якого ОСОБА_1 прийнято на роботу продавцем продовольчих товарів із заробітною платою 290,00 грн. на місяць (а.с.9).
Того ж дня зазначений договір зареєстровано в Нікопольському міськрайонному центрі зайнятості за № 6838 (а.с.8,9 на зв.).
06.03.2008 року Договір розірваний сторонами у зв`язку із звільненням Позивача з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (згода сторін), тому Договір знято з реєстрації Центром зайнятості.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 27.08.2020 року зареєстровано припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (а.с.24).
02.12.2020 року ОСОБА_1 направила на адресу відповідача досудову претензію з вимогою про виплату їй компенсації за невикористану відпустку (а.с.10-11).
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).
За змістом ст. 23 Закону, витрати, пов`язані з оплатою відпусток, передбачених статтями 6, 7, 8, 13, 14, 15, 15-1, 16, 18-1 і 19, 19-1 цього Закону, здійснюються за рахунок коштів підприємств, призначених на оплату праці, або за рахунок коштів фізичної особи, в якої працюють за трудовим договором працівники.
У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (ст. 24 Закону).
Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Згідно положень статей 30, 31 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.
Відомості про оплату праці працівника надаються будь-яким органам чи особам лише у випадках, передбачених законодавством, або за згодою чи на вимогу працівника.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Разом з тим, позивачем не надано суду відомостей та жодних доказів на підтвердження невиплати їй відповідачем коштів при звільненні та наявності будь-якої заборгованості перед ОСОБА_1 із боку ОСОБА_2 , а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Розподіл судового збору.
Приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та суд дійшов висновку про відмову у позові, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, який з урахуванням ціни позову становить 908,00 грн., підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.116 КЗпПУ, ст.ст. 12, 13, 18, 76, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Судовий збір по справі у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) протягом 30 днів з дня його повного складення.
Повний текст рішення складено 29.11.2021 року.
Дані про учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Суддя: А. Г. Багрова