Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року смт.Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Ковальчук Т.А.,

при секретарі судових засідань Хорольській І.П.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та мотивує свої вимоги наступним.

19 листопада 1999 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від подружнього життя сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спільне життя з відповідачем не склалося по причині зловживання ним спиртними напоями. Фактично їх шлюбні відносини припинено шість місяців тому. Разом не проживають, спільне господарство не ведуть. За таких обставин позивачка вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї не можливе, тому просить суд шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 30 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Сторони в підготовче судове засідання з`явились. Позивач наполягала на своїх позовних вимогах. Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року сторонам надано термін для примирення строком на один місяць. Наступний розгляд справи призначено на 21 жовтня 2021 року.

У підготовче судове засідання позивач з`явилась, наполягала на задоволенні позову та просила суд шлюб розірвати.

Відповідач у судове засідання з`явився, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу.

Таким, чином у підготовчому судовому засіданні було встановлено, що сторони не примирилися та бажають розлучитися.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши письмові докази та заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

19 листопада 1999 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб, який зареєстровано Семенівським відділом реєстрації актів громадянського тану Полтавської області, про що складено відповідний актовий запис № 48 та підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 . (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 25 травня 2006 року виконкомом Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 06), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 10 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 47), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане 10 жовтня 2013 року виконкомом Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 17). (а.с.6, 7, 8).

Починаючи з січня 2021 року шлюбні стосунки між сторонами припинені. Тривалий час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує.

Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище « ОСОБА_7 ».

Не дивлячись на тривале окреме проживання, часу знаходження позову в суді, а також вжитих судом заходів щодо примирення подружжя, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї.

Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини сторін припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Частиною 1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 2 ст.104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, тому вимога позивача надалі іменуватися цим прізвищем відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 200, 206, 259, 263-265, ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110-113 СК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП - НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП відсутній за релігійними переконаннями), зареєстрований 19 листопада 1999 року Семенівським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавської області, про що складено відповідний актовий запис № 48 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

На підставі ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А.Ковальчук