Справа № 525/84/21
Провадження №2/525/192/2021

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2021 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Прасол Я.В.,

секретар судових засідань - Хоменко М.М.,

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

29.01.2021 позивач ОСОБА_2 звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 у якому просив стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання до 28.02.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є повнолітнім сином відповідача по справі. Після досягнення повноліття продовжує навчання, є студентом денного відділення Полтавського коледжу нафти і газу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка». У зв`язку з навчанням потребує матеріального забезпечення від свого батька, який є працездатним, має офіційне місце роботи. Зазначав, що перебуває на утриманні бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 12.02.2021 відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 22.03.2021 у порядку спрощеного провадження.

Відповідач скористався своїм правом та 09.03.2021 надав на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнав частково в сумі 2000 гривень або в ромірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. Посилався на те, що дійсно є батьком позивача ОСОБА_1 , не заперечує обставини продовження сином навчання та необхідності матеріального утримання останнього. Розмір аліментів обґрунтовував тим, що на даний час працює столяром в управлінні транспорту «Укрнафта», перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має ряд захворювань, у зв`язку з якими вимушений регулярно лікуватися, потребує оперативного втручання та подальшої реабілітації. Посилався на те, що позивач може отримувати стипендію за умови гарного навчання та отримувати соціальну допомогу по втраті годувальника.

Позивач 17.03.2021 подав на адресу суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що звертався до Управління пенсійного фонду України з метою отримання пенсії по втраті годувальника, проте йому було відмовлено, у гуртожитку не проживає, оскільки не має можливості платити за нього.

29.03.2021 на адресу суду надійшли від відповідача заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, у яких останній заперечує факт ведення підсобного господарства, зазначав, що позивач має можливість знайти собі підробіток.

Справа призначалася до судового розгляду на 22.03.2021, розгляд справи було відкладено на 06.04.2021, потім на 27.04.2021, з поважних причин.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, разом із позовною заявою подав до суду заяву у якій просив справу розглядати без його участі, зазначав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.11).

Відповідач у судовому засіданні підтримав обставини викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях, просив позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання в сумі 2000 грн., або в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Додатково пояснив суду, що мати позивача померла, позивач проживає з бабусею.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона спілкується з відповідачем по справі та його співмешканкою, систематично буває у них вдома. Їй відомо, що ОСОБА_1 господарства не тримає, реалізацію товарів на території селища Гоголеве не здійснює, проживає у будинку своєї співмешканки ОСОБА_5 , власного майна він на території селища Гоголеве не має.

Суд заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 , дослідивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком є відповідач по справі ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії НОМЕР_1 від 22.01.2003 (а.с.3).

Відповідно до довідки Гоголівської селищної ради ОСОБА_2 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входить бабуся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримує пенсію, розмір якої за період з березня 2020 року по лютий 2021 року склав 33 334, 30 грн. (а.с.5, 38).

Позивач після досягнення повноліття продовжує навчання, є студентом ІІІ курсу Полтавського коледжу нафти і газу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», форма навчання денна, навчається на державній основі, стипендію не отримує (а.с.6,7,61,63).

Мати позивача ОСОБА_6 померла, що визнається сторонами по справі та підтверджується рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області, яким ОСОБА_2 було відмовлено у призначенні пенсії у разі втрати годувальника, у зв`язку з відсутністю в годувальника на день смерті необхідного страхового стажу, підтвердженого у встановленому законодавством порядку (а.с.37).

Сторонами не заперечується факт здобуття повнолітнім сином освіти у вищевказаному навчальному закладі, що об`єктивно підтверджується наявними матеріалами цивільної справи.

Відповідно до положень ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело надходження коштів;

4) інші істотні обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.

Враховуючи обставини зазначені вище, суд вважає, що повнолітній син відповідача, який навчається на денній формі навчання, безумовно потребує допомоги від свого батька, оскільки не працює та власних доходів не отримує.

Як встановлено із матеріалів цивільної справи, та не заперечується сторонами, відповідач працює в Управлінні транспорту ПАТ «Укрнафта» (а.с.30,49). Відповідно до довідки №129 від 23.02.2021 виданої Гоголівською амбулаторією загальної практики-сімейної медицини КНП «Великобагачанський ЦПМСД» відповідач має ряд захворювань, у зв`язку з якими перебуває на диспансерному обліку з 2012 року, отримує постійне амбулаторне лікування, потребує планового оперативного лікування (а.с.29). Відповідно до довідки №379 від 03.03.2021 виданої Виконавчим комітетом Гоголівської селищної ради ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_7 , яка є власником будинку, та її повнолітнім сином ОСОБА_8 (а.с.31).

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Суд, всебічно сприяв сторонам у забезпеченні їхніх прав під час розгляду справи, шляхом неодноразового роз`яснення сторонам їхніх прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено на рівні 2270 грн.

При визначенні можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд виходить із того, що відповідач частково визнає позовні вимоги.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, судом враховується також, той факт, що мати позивача померла.

Суд приходить до переконання, що заявлений розмір позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання є завищеним та необґрунтованим, оскільки стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами розмір витрат, які несе позивач, у зв`язку з продовженням навчання після досягнення повноліття та можливість відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Також, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, працює, отримує постійний дохід, інших утриманців не має. Враховуючи вищевикладене, керуючись принципами розумності та справедливості, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і на період навчання, тобто до 28.02.2022, що на переконання суду забезпечить виконання відповідачем по справі ОСОБА_1 свого обов`язку, по утриманню сина, що продовжує навчання.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, у тому числі, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач відповідно до положень ЗУ Про судовий збір був звільнений від сплати судового збору при звернення до суду, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 , аліменти на користь повнолітнього сина, що продовжує навчання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 29.01.2021 (дня пред`явлення позову) до закінчення навчання 28.02.2022.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено 30.04.2021.

Суддя Я.В. Прасол