ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року

м. Черкаси

Справа № 712/8069/21
Провадження № 22-ц/821/1781/21
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Нерушак Л.В., Єльцова В.О.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

заявник: Центральний відділ державної виконавчої служби в місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)

скаржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН»

боржник: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 серпня 2021 року (ухвалену в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Романенко В.А.), якою відмовлено у задоволенні подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби в місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Постоєнка Михайла Васильовича про примусове проникнення, -

в с т а н о в и в :

22 липня 2021 року старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби в місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Постоєнко М.В. звернувся до Соснівського районного суду м.Черкаси із поданням про примусове проникнення до земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0704 з недобудовою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника та виявлення ліквідного майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження № 50203154 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» боргу в сумі 1356865,89 грн.

Вказує, що станом на 15 липня 2021 року ОСОБА_1 рішення суду не виконує. За боржником зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :02:020:0704.

Оскільки виконати рішення суду не вдалося, державному виконавцю не було надано доступу до земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0704 з недобудовою з метою перевірки майнового стану боржника та арешту рухомого майна, яке може знаходитися на даній земельній ділянці та у зв`язку з тим, що боржник доступ до неї в добровільному порядку не надає, старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби в місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Постоєнко М.В. звернувся із поданням до Соснівського районного суду м.Черкаси про примусове проникнення до земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0704 з недобудовою та просив суд постановити ухвалу, якою надати дозвіл Центральному відділу державної виконавчої служби в місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на примусове проникнення до земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0704 з недобудовою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника та виявлення ліквідного майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 серпня 2021 року у задоволенні подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального відділу державної виконавчої служби в місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Постоєнко М.В. про примусове проникнення до земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0704 з недобудовою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції, зокрема мотивована тим, що державним виконавцем не доведено необхідності надання дозволу на примусове проникнення до земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0704 з недобудовою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в матеріалах подання відсутнє підтвердження того, що боржника ОСОБА_1 належним чином було повідомлено про вищезазначені дії у виконавчому провадженні в порядку, регламентованому Законом України «Про виконавче провадження», оскільки до подання не додано доказів направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів державного виконавця, а також повідомлення боржника про намір державного виконавця провести опис майна.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 серпня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити подання старшого державного виконавця Центрального відділу міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Постоєнко М.В. про примусове проникнення до земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0704 з недобудовою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належної боржнику ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» вказує, що твердження суду першої інстанції про відсутність доказів, а саме: належного повідомлення ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження, наміру виконавця провести опис та арешт майна, а також, те, що боржник перешкоджав у вільному доступі до земельної ділянки з недобудовою є необґрунтованими, оскільки 11 лютого 2016 року старшим державним виконавцем Постоєнко М.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 50203154 та не пізніше третього робочого дня (в редакції чинній на момент відкриття) направлено стягувачу та боржнику за адресою, що вказана у виконавчому документі: ( АДРЕСА_2 ).

Окрім цього, посилається на те, що судом першої інстанції було помилково зазначено, що боржник не повідомлений про відкриття виконавчого провадження № 50203154, оскільки 2 червня 2021 року боржник звертався до Державного виконавця Центрального відділу ДВС у м Черкаси Колос А.О. із заявою про зняття арешту з пенсійної банківської картки, накладеного в рамках цього виконавчого провадження, тобто боржнику було відомо про відкрите виконавче провадження.

Зазначає, що на день подання апеляційної скарги боржник свої зобов`язання перед товариством не виконав, суму заборгованості не погасив, у доступі до земельної ділянки з недобудовою в добровільному порядку не надає, у зв`язку з чим державний виконавець позбавлений можливості виконувати свої обов`язки щодо примусового стягнення заборгованості з боржника.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку сторін у справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 50203154 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» боргу у сумі 1250941,02 грн. (а.с. 6-7)

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником ОСОБА_1 зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером :02:020:0704 з недобудовою. (а.с. 10-12, 13)

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець посилався на те, що виконати рішення суду не вдалося, оскільки державному виконавцю не надано доступу до земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0704 з недобудовою з метою перевірки майнового стану боржника та арешту рухомого майна, яке може знаходитися на даній земельній ділянці. Дана земельна ділянка огороджена забором, тому у державного виконавця відсутня можливість до неї потрапити, а боржник ОСОБА_1 доступ до неї у добровільному порядку не надає.

Для подальшої реалізації вище зазначеного майна боржника необхідно здійснити замовлення з проведення первинної технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим необхідно забезпечити доступ до земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0704 з недобудовою.

Згідно з п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні подання про примусове проникнення до земельної ділянки з недобудовою, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що боржник ОСОБА_1 був обізнаний про наміри державного виконавця вчинити дії з опису та арешту належного боржнику майна.

Крім того, за висновками суду, по справі відсутні будь-які об`єктивні докази, які свідчать про перешкоджання боржника державному виконавцю у вчиненні виконавчих дій, в тому числі проведення опису та арешту майна.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи не підтверджено факт свідомого та умисного невиконання боржником ОСОБА_1 вимог державного виконавця щодо надання доступу до земельної ділянки, а також доказів ухилення боржника від явки до державного виконавця. Відсутні в матеріалах справи і докази ухилення боржника від виконання судового рішення, оскільки державним виконавцем не надано доказів отримання боржником процесуальних документів,в тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 лютого 2016 року, а тому суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових передумов для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до земельної ділянки з недобудовою.

Складений державним виконавцем акт від 27 липня 2021 року не може слугувати належним доказом умисного не допуску ОСОБА_1 державного виконавця до належної боржникові земельної ділянки :02:020:0704, оскільки в даному акті відсутні будь-які посилання на вчинення боржником перешкод у вчиненні виконавчих дій( а.с. 15). Інші об`єктивні докази того, що боржник ОСОБА_1 перешкоджав вільному доступу державного виконавця до земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0704 з недобудовою, в матеріалах справи також відсутні.

Таким чином, оцінивши в сукупності наявні по справі докази, яким надано належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку,з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, що державним виконавцем не доведено необхідності надання дозволу на примусове проникнення до земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0704 з недобудовою, яка належить боржникові ОСОБА_1 , у зв`язку із чим аргументовано відмовив взадоволенні подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального відділу державної виконавчої служби в місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Постоєнко М.В. про примусове проникнення до вказаної земельної ділянки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим апеляційний суд не знаходить підстав для її зміни або скасування за наведеними в апеляційній скарзі доводами.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 серпня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби в місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Постоєнка Михайла Васильовича про примусове проникнення, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.В. Нерушак

В.О. Єльцов

(повний текст постанови виготовлено 29 листопада 2021 року)