Справа № 486/757/21
Провадження № 2/486/526/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 грудня 2021 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

учасники справи: представник ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та відповідач ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2021 року засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» (далі - ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 2425531 від 02 травня 2018 року в сумі 128426,49 гривень та судовий збір, позов відправлено 13 травня 2021 року.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 02 травня 2018 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір позики № 2425531. За умовами договору позикодавець надав позичальникові грошові кошти в сумі 3000 грн. строком на 27 днів, тобто до 28 травня 2018 року, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою 0,01 %. За домовленістю сторін було погоджено використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання договору, відповідачем було отримано кошти на зазначених позивачем умовах стосовно розміру позики, процентів за користування позикою та строку повернення позики, що підтверджує факт укладення письмового правочину в електронній формі. Грошові кошти у сумі 3000 грн були перераховані на картковий рахунок. Однак відповідач порушив умови договору в результаті чого, станом на 01 квітня 2021 року виникла заборгованість в сумі 128426,49грн., яка складається з наступного: 3000 грн., заборгованість за позикою; 108928,24 грн. - заборгованість по комісії; 11539,52 грн. інфляційні втрати; 4958,73 грн. - 3% річних.

Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року позовна заява залишена без руху.

29 листопада 2021 року від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала.

Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Судом встановлено, що 02 травня 2018 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2425531 в електронній формі (продукт «Он-лайн кредитування»). За умовами п.п. 2.2.1 та п.2.2. Розділу 2 вказаного договору позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Строк дії позики не може становити більше 29 днів, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Позика надається строком на 27 днів до 25 травня 2018 року включно. Графік розрахунків (додаток № 1) є невід`ємною частиною договору позики та відповідно до якого сума позики складає 3000 грн., нарахований процент 1401,86 грн., до сплати разом 4401,86 грн. Термін платежу - 27 днів. Щомісячна комісія 50% від суми позики (у процентному виразі) або 1401,84 грн. (у грошовому виразі) /а.с.11-17/. Верифікація картки відбулась 29 квітня 2018 року, зарахування коштів на картку клієнта - 02 травня 2018 року /а.с. 67/.

Згідно з копією повідомленням директора ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» Тихонової О.О. за вих. № 4698-ВП від 06 квітня 2021 року, відповідно до договору від 18 травня 2016 № ВП-081216-2 було здійснено за дорученням ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» наступний успішний переказ: 02 травня 2018 року на суму 3000 грн., маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 471829, номер транзакції в системі WayForPay 24256878а564dd13fcfd3394ee75f58f89702d8ea7f294c. /а.с.10/.

На підтвердження розміру заборгованості відповідача позивачем надано розрахунок заборгованості згідно якого за договором станом на 01 квітня 2021 року виникла заборгованість в сумі 128426,49 грн., яка складається з наступного: 3000 грн., заборгованість за позикою; 108928,24 грн. - заборгованість по комісії; 11539,52 грн. інфляційні втрати; 4958,73 грн. - 3% річних /а.с. 8, 9/.

Згідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Виходячи із викладеного, в судовому засіданні доведено факт погодження сплати комісії, оскільки вказаний договір був укладений як електронний правочин, підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором. Вказане підтверджується наданими позивачем суду роздруківкою інформації з електронного файлу, що визначає послідовні дії учасників електронної комерції /а.с. 67-72/.

В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови банку.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2270 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а. с. 7/.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» заборгованість за договоромпозики № 2425531 від 02 травня 2018 року в сумі 128426 (сто двадцять вісім тисяч чотириста двадцять шість) гривень 49 копійок, з яких:

- 3000 (три тисячі) гривень - заборгованість за позикою;

- 108928 (сто вісім тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 24 копійки - заборгованість по комісії;

- 11539 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 52 копійки інфляційні втрати;

- 4958 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 73 копійки - 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Повне найменування позивача: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет», юридична адреса:01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 16, , номер рахунку НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» МФО 300528).

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова