Справа № 466/8369/17 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/342/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 грудня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання звернувся до суду з позовом до відповідачів, як до мешканців квартири АДРЕСА_1 , в якому просив постановити рішення про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН у розмірі 30491,05гривень, судового збору в розмірі 1600,00гривень.

В обґрунтування позову покликався на те, що у Шевченківському відділі електропостачання ПАТ «Львівобленерго» за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований побутовий споживач та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 27 лютого 2016 року представником ПАТ «Львівобленерго» за адресою: АДРЕСА_2 зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі власника мереж, а саме підключення фазного проводу потайною електропроводкою поза будь-яким приладом обліку, про що складено акт про порушення №06149.

Оскаржуваним рішення у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії відмовлено.

Рішення суду оскаржило Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго». Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що із довідки з місця проживання та про склад сім`ї від 23.05.2016 року, складеної ЛКП «Збоїща 408», вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не є ні власниками, ні особами, які зареєстровані та проживають у даній квартирі. Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме довідки №239660073 від 04.01.2021 року, ОСОБА_1 з 13.02.2018 року на підставі технічного паспорта, виданого 06.03.2018 року, та рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 12.01.2017 року у справі № 466/8541/16-ц є власником квартири АДРЕСА_1 . Як вбачається з Витягу з вебсайту Судової влади України, стороною спору по справі 466/8541/16-ц є позивач ОСОБА_5 . Зокрема, в рішенні Шевченківського суду м.Львова від 12.01.2017 року, а саме в його описовій частині зазначено, що ОСОБА_5 на праві особистої власності належить квартира у АДРЕСА_2 , що підтверджується Реєстраційним посвідченням про реєстрацію права власності на квартиру від 16.08.1996 року, Свідоцтвом про право на спадщину та Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.04.2016 року. Отже, враховуючи наведені обставини, вважає що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 ще з 16.08.1996 року. Крім того, вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є однією й тією ж самою особою, хоча представником відповідачів цей факт було приховано від суду.

Зазначає, що ОСОБА_1 перебуває в договірних відносинах з ПрАТ «Львівобленерго», що підтверджується договором про користування електричною енергією № 1114-72 від 15.06.2009 року, за умовами якого споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. 27.02.2016 року представниками ПрАТ «Львівобленерго» за адресою : АДРЕСА_2 зафіксовано порушення ПКЕЕН, а саме підключено фазний провід потайною електропроводкою поза будь-яким приладом обліку, про що складено Акт про порушення №06149. Вказаний Акт було складено за участю ОСОБА_2 (зі слів споживача) та ОСОБА_3 (зі слів споживача). Як встановлено в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_3 , а ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Оскільки, зазначені особи не проживають, не зареєстровані та не є власниками квартири АДРЕСА_1 , та не є споживачами послуг з електропостачання за вказаною адресою, вони не можуть нести відповідальність за розкрадання електричної енергії, зафіксованої в Акті про порушення №06149 від 27.02.2016 року. Таким чином, належним відповідачем у даній справі є лише ОСОБА_1 , оскільки саме на власника майна покладається тягар відповідальності перед енергопостачальником за порушення ПКЕЕН та завдання збитків внаслідок розкрадання електричної енергії.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ПрАТ «Львівобленерго» - Глушко Андріана Остапівна скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 проти скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що саме відповідачі допустили порушення «Правил користування електричною енергією для населення» шляхом самовільного підключення до електромережі та безоблікового споживання електроенергії у кв. АДРЕСА_1 .

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Із довідки з місця проживання та про склад сім`ї від 23.05.2016 р., складеної ЛКП «Збоїща 408» та поданої в якості доказу позивачем, вбачається, що власником кв. АДРЕСА_1 являється ОСОБА_4 .

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 не є ні власниками, ні особами,які зареєстровані та проживають у даній квартирі.

Однак, з матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

Крім того, з долученої до матеріалів справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості вбачається, що власником квартири загальною площею 81,4 кв.м., житлова площа 64 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 .

Також з матеріалів справи вбачається, що Договір про користування електричною енергією № 1114-72 від 15.06.2009 укладений між ПрАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_1 є власником квартири, у якій виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення» та споживачем послуг згідно укладеного Договору про користування електричною енергією, а тому є належним відповідачем у цій справі.

Як вбачається з акту №06149 від 27.02.2016 року про порушення «Правил користування електричною енергією для населення», мешканцями квартири АДРЕСА_1 споживалась електрична енергія безобліково, шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі власника мереж, а саме підключено фазний провід потайною електропроводкою поза будь-яким приладом обліку.

26 травня 2016 року відбулось засідання комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією № 06149 від 27.02.2016 року, в якому зафіксоване порушення ПКЕНН.

За результатами розгляду акта про порушення комісія прийшла до висновку, що споживачем за адресою АДРЕСА_2 допущено порушення п.п. 42,48 ПКЕЕН та прийняла рішення визначити обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН на підставі п.п. 37, 42, 48, 53 ПКЕЕН за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Вирішено нарахування провести (відповідно до п.п. 3.3. Методики) за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необліковааної електричної енергії; за кількістю днів, з дня терміном за три роки. Сума до сплати становить 30 491,05 грн.

Матеріалами справи встановлено,що спір, що виник між сторонами, є спором у сфері договірних правовідносин. В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно приписів ст.ст. 610, 611, 614 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються також Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕУ від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика).

Пунктом 48 Правил (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.

Згідно з п. 37 Правил енергопостачальник має право перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку; вимагати від побутового споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними побутовим споживачем під час користування електричною енергією.

Крім того, ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» встановлено відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії, а учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії зокрема є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідальність за позаоблікове використання електричної енергії передбачена та врегульована постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» № 562 від 04 травня 2006 року.

Проаналізувавши у повній мірі вищенаведені норми та вивчивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог ПрАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_1 , оскільки факт самовільного підключення споживача до мереж електропостачальника встановлений під час розгляду справи та доведений наявними у ній письмовими доказами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 грудня 2020 року скасувати та ухвали нову постанову, якою позов ПрАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 вартість необлікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН в розмірі 30491,05 грн.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовити, з огляду на те, що такі не є належними відповідачами у даній справі, оскільки відсутні відомості, які б підтверджували, що вони є власниками чи особами, які зареєстровані та проживають у даній квартирі.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 грудня 2020 року скасувати.

Ухвали нову постанову, якою позов ПрАТ «Львівобленерго» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» вартість необлікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН в розмірі 30491 гривня 05 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2021 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О. М. Ванівський

О. Я. Мельничук