Справа № 206/2954/21
Провадження № 2-з/206/107/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Малихіна В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Гроссуляр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гроссуляр ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Анмол», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Самарському районному суді перебуває вищезазначена справа.

06.12.2021 представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: Придніпровський хлібзавод, що знаходиться у АДРЕСА_1 , до набрання рішенням законної сили у цивільній справі за даним позовом.

Вказана заява мотивована тим, що позивачу ТОВ «Гроссуляр» на праві приватної власності належало нерухоме майно, а саме Придніпровський хлібзавод. У 2014 році внаслідок рейдерської атаки, на підставі підроблених документів та без правової волі законного учасника, невстановлені особи заволоділи корпоративними правами ТОВ «Гроссуляр». В результаті цих незаконних дій 100% частка в статутному капіталі ТОВ «Гроссуляр» незаконно перейшла під контроль сторонніх осіб, які насправді не мали жодного відношення до товариства. Після цього, незаконно призначені учасники та керівники ТОВ «Гроссуляр» 28.02.2015 уклали від імені ТОВ «Гроссуляр» з ТОВ «Гроссуляр ЛТД» договір про задоволення вимог іпотекодержателя. На підставі вказаного договору право власності на нерухоме майно було зареєстровано за ТОВ «Гроссуляр ЛТД». Відтак, нерухоме майно, яке було предметом спірного правочину, вибуло з володіння ТОВ «Гроссуляр» поза волею товариства та декілька разів було перепродано.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає заяву про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, в тому числі, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року ««Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. п. 6, 7 Постанови Пленуму ВСУ № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, особам які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими позивачем вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: Придніпровський хлібзавод, що знаходиться у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 (номер об`єкта в РПВН: 10956822). Опис об`єкта: А-1, А11, А21, А31, А41, над А61, А61, а, а1, а2, - будівля головного корпусу, прибудови, ганки, надбудова, цегла, загальною площею 1170,3 кв.м., у тому числі: А51 склад БХМ, цегла, П - навіс, цегла, Б-1, б, б1 прохідна, ганки, шл.блок., загальною площею 25,2 кв.м., В-1, Д вагова з навісом, з/б панелі, загальною площею 14,9 кв.м., З - навіс, мет.ст., Г-1, Г11, Г21, під Г11, г - склади, погріб, ганок, шл.блок, загальною площею 173,2 кв.м., Ж, М - очисні споруди, бетон, метал, № 1-11, І - огорожі та споруди, Т - навіс (тимчас.) шифер.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гроссуляр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гроссуляр ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Анмол», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: Придніпровський хлібзавод, що знаходиться у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 (номер об`єкта в РПВН: 10956822). Опис об`єкта: А-1, А11, А21, А31, А41, над А61, А61, а, а1, а2, - будівля головного корпусу, прибудови, ганки, надбудова, цегла, загальною площею 1170,3 кв.м., у тому числі: А51 склад БХМ, цегла, П - навіс, цегла, Б-1, б, б1 прохідна, ганки, шл.блок., загальною площею 25,2 кв.м., В-1, Д вагова з навісом, з/б панелі, загальною площею 14,9 кв.м., З - навіс, мет.ст., Г-1, Г11, Г21, під Г11, г - склади, погріб, ганок, шл.блок, загальною площею 173,2 кв.м., Ж, М - очисні споруди, бетон, метал, № 1-11, І - огорожі та споруди, Т - навіс (тимчас.) шифер.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, у відповідності до приписів пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Малихіна