ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 2-3552/10

Номер провадження: 22-ц/819/1147/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Радченка С.В.,

секретар Плохотніченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу адвоката Літвінової Тетяни Володимирівни, яка діє від імені ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2019 року, у складі судді Єпішина Ю.М., у справі за заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2019 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось до суду з заявою, в якій просить поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа № 2-3552/10 та видати його дублікат. Заява обґрунтована тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 03.09.2010 року по справі № 2-3552/10 задоволено позов Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 01 жовтня 2010 року на виконання вказаного рішення Суворовським районним судом міста Херсона було видано виконавчий лист № 2-3552/10 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 20.11.2007 року в розмірі 24565,95 доларів США, що еквівалентно 194721,95 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 21122 доларів США, що еквівалентно 167423,53 гривень, заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в сумі 3066,18 доларів США, що еквівалентно 24304,08 гривень, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 133,64 доларів США, що еквівалентно 1059,27 гривень, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 244 доларів США, що еквівалентно 1935,07 гривень.

16 листопада 2010 року виконавчий лист № 2-3552/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості у розмірі 194721 гривень було пред`явлено до ВДВС Суворовського РУЮ. 22 листопада 2010 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 22748168 по примусовому виконанню вказаного виконавчого документа.

За результатом перевірки автоматизованої системи виконавчого провадження АТ «Укрсиббанк» стало відомо, що виконавче провадження № 22748168 завершено. Тому, 29.10.2018 року представник Банку звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області із заявою про місцезнаходження виконавчого документа.

З отриманої відповіді заявнику стало відомо, що згідно інформації отриманої з ЄДРВП на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебувало виконавче провадження № 22748168, відкрите 22.11.2010 року на виконання виконавчого листа № 2-3552/10, виданого 01.10.2010 року Суворовським районним судом м. Херсона. 12 квітня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно п.3 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на час прийняття рішення). Відповідно до п.9.9. Порядку роботи з документами в органах виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, тому матеріали виконавчого провадження № 22748168 були знищені.

Заявник вказує, що виконавчий лист № 2-3552/10 виданий 01.10.2010 року Суворовським районним судом м. Херсона на адресу Банку не надійшов. Вважає, що виконавчий лист № 2/3552/10 виданий 01.10.2010 року Суворовським районним судом м. Херсона слід вважати втраченим при пересилці від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області до Банку. Підтвердженням вищевказаного також є те, що на сьогоднішній день стягувач більш не звертався до Державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання вказаного виконавчого документа.

Просив суд, видати дублікат виконавчого листа та поновити строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07 червня 2019 року заяву Акціонерного товариства "Укрсиббанк" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання задоволено. Постановлено видати дублікат виконавчого листа виконавчого листа № 2-3552/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 20.11.2007 року в розмірі 24565,95 доларів США, що еквівалентно 194721,95 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 21122 доларів США, що еквівалентно 167423,53 гривень, заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в сумі 3066,18 доларів США, що еквівалентно 24304,08 гривень, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 133,64 доларів США, що еквівалентно 1059,27 гривень, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 244 доларів США, що еквівалентно 1935,07 гривень.

Поновлено строк пред`явлення виконавчого листа № 2-3552/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 20.11.2007 року в розмірі 24565,95 доларів США, що еквівалентно 194721,95 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 21122 доларів США, що еквівалентно 167423,53 гривень, заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в сумі 3066,18 доларів США, що еквівалентно 24304,08 гривень, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 133,64 доларів США, що еквівалентно 1059,27 гривень, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 244 доларів США, що еквівалентно 1935,07 гривень.

З апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду звернулась адвокат Літвінова Т.В., яка діє від імені ОСОБА_1 та вказує, що ОСОБА_1 на початку квітня 2021 року дізналась, що з неї утримують грошові кошти із заробітної плати. Згідно постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату за виконавчим провадженням № 64696162. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження їй стало відомо, що оскаржуваною ухвалою поновлено строк на пред`явлення виконавчого документа та видано його дублікат. Вказує, що згідно поданої АТ «Укрсиббанк» заяви її не було взагалі залучено до участі у справі, про розгляд справи вона не була належним чином повідомлена.

Адвокат зазначає, що судом першої інстанції безпідставно поновлено в 2019 році заявнику строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання після закінчення трирічного строку після закінчення виконавчого провадження 12 квітня 2013 року. Зазначає, що заявником не доведено втрата виконавчого документа жодним належним та допустимим доказом. Заявник, який звернувся до суду з вказаною заявою після закінченням терміну зберігання виконавчого провадження, не надав жодних доказів, що виконавчий лист не надходив до банку. Вказує, що виконавчий лист було повернуто стягувачу 12 квітня 2013 року згідно п.3 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на час прийняття рішення), за положеннями якої стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення. Тобто банку було достовірно відомо про закінчення виконавчого провадження, оскільки саме позивач мав написати заяву про таку відмову.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити заявнику у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Представник АТ «Укрсиббанк» до судового засідання суду апеляційної інстанції не з`явився. Розгляд справи було призначено на 26 травня 2021 року та в зв`язку з неявкою представника АТ «Укрсиббанк» розгляд було відкладено на 09 червня 2021 року. Судові повістки направлялись заявнику відповідно до положень частини 6 статті 128 ЦПК України на офіційну поштову адресу банку та на офіційну електронну адресу банку. Судові повістки, що направлені на адресу, вказану в заяві, як адреса для листування, що є відмінною від офіційної адреси АТ «Укрсиббанк», повернулась без вручення, з відміткою «Адресат вибув». Зважаючи на те, що АТ «Укрсиббанк» належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає, що його неявка, відповідно до положень статті 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення особи, що звернулась з апеляційною скаргою, перевіривши законність та обґрунтованість ухвалисуду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, її відповідність вимогам процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 03.09.2010 року по справі № 2-3552/10 задоволено позов Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

01 жовтня 2010 року на виконання вказаного рішення Суворовським районним судом міста Херсона було видано виконавчий лист № 2-3552/10 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 20.11.2007 року в розмірі 24565,95 доларів США, що еквівалентно 194721,95 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 21122 доларів США, що еквівалентно 167423,53 гривень, заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в сумі 3066,18 доларів США, що еквівалентно 24304,08 гривень, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 133,64 доларів США, що еквівалентно 1059,27 гривень, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 244 доларів США, що еквівалентно 1935,07 гривень.

16 листопада 2010 року виконавчий лист № 2-3552/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості у розмірі 194721 гривень було пред`явлено до ВДВС Суворовського РУЮ.

22 листопада 2010 року державним виконавцем відділу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 22748168 по примусовому виконанню вказаного виконавчого документа.

З відповіді Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 19.11.2018 року на запит представника АТ «Укрсиббанк» вбачається, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції у Херсонській області перебувало виконавче провадження № 22748168, відкрите 22.11.2010 року згідно виконавчого листа №2-3552/10 виданого 01.10.2010 року Суворовським районним судом міста Херсона про стягнення зі ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором. 12.04.2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на час прийняття рішення) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення. Відповідно до п.9.9. Порядку роботи з документами в органах виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, тому матеріали виконавчого провадження № 22748168 були знищені. Надати більш детальну інформацію по виконанню рішення суду, в тому числі надати докази відправлення на адресу стягувача виконавчого листа не представляється можливим.

Постановляючи ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником доведено, що виконавчий лист втрачено, стягувачем пропущено строк для його пред`явлення до виконання з поважних причин.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої помилковим та погоджується з доводами апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали) визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до ч. 1 ст. 1 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України вводяться в дію вимоги ч. 4 ст. 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ "Перехідні положення" ЦПК України.

Згідно з п. 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи зміст п. 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Саме такі правові висновки сформульовано у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17) та від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Отже, за змістом згаданої норми діючого законодавства дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду сформований у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Також однією із підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент видачі оригіналу виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки : виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років

За приписами ч. 5 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу), повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах, що додані до заяви АТ «Укрсиббанк» і відповідно, в матеріалах справи, відсутні належні та достовірні докази, що оригінал виконавчого листа втрачено. Як на підставу вказаної заяви та єдиний доказ про втрату, заявник посилається на лист Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 19.11.2018 року з якого вбачається, що державним виконавцем 12.04.2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на час прийняття рішення) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення. Відповідно до п.9.9. Порядку роботи з документами в органах виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, тому матеріали виконавчого провадження № 22748168 були знищені.

АТ «Укрсиббанк» не надає будь-яких інших доказів, про те, що виконавчий лист не надійшов на його адресу як стягувача, у вказаний період ухвалення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого листа 12.04.2013 року, хоча є юридичною особою, та має таку можливість.

Заявник не надав суду жодних доказів про те, що виконавчий лист не пред`являвся до виконання після 12.04.2013 року. Відповідь Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 19.11.2018 року стосується саме виконавчого провадження № 22748168, що було відкрите 22.11.2010 року.

Колегія суддів вважає, що заявником не доведено факт втрати оригіналу виконавчого листа при пересилці його з виконавчої служби стягувачу.

АТ «Укрсиббанк» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення (спливу) строку пред`явлення його до виконання.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що АТ «Укрсиббанк» пропущено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з неповажних причин, тому не підлягає поновленню.

У виконавчому листі №2-3552/10, що виданий 01.10.2010 року Суворовським районним судом міста Херсона зазначено про те, що строк пред`явлення його до виконання становить 3 роки.

Виконавче провадження було відкрите 22.11.2010 року. Виконавчий лист повернуто стягувачу 12 квітня 2013 року згідно зп. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на час прийняття рішення) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення. Відповідно, стягувач не міг не знати про свою відмову залишити за собою майно боржника, що не реалізовано під час виконання рішення

АТ «Укрсиббанк» протягом усього часу з моментувідмови залишити за собою майно боржника, що не реалізоване під час виконання рішення та повернення виконавчого листа, не реалізовував свої процесуальні права під час виконання рішення суду у межах виконавчого провадження, виконавчим провадженням не цікавився та звернувся до виконавчої служби з запитом, та до суду із заявою про видачу дубліката через шість років з часу винесення постанови про повернення виконавчого листа без виконання.

Колегія суддів вважає, що в даній справі відсутні підстави визнання поважними причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки з наданих АТ «Укрсиббанк» матеріалів вбачається лише недбалість заявника, як стягувача.

Доводи апеляційної скарги є юридично обґрунтованим, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2019 року підлягає скасуванню, з постановленням нового судового рішення, про відмову в задоволенні заяви АТ «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Літвінової Тетяни Володимирівни, яка діє від імені ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07 лютого 2019 року скасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити Акціонерному товариству «Укрсиббанк» в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 09 червня 2021 року.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: О.А. Кузнєцова

С.В. Радченко