Справа № 676/3985/20
Номер провадження 2/676/357/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

30 березня 2021 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець - Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.,

з участю секретаря Чекашкіній О.Л.

розглянувши в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення суми боргу, відсотків за користування коштами та інфляційних збитків, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення суми боргу, відсотків за користування коштами та інфляційних збитків. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 17.06.2017 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики, що був нотаріально посвідчений 17.06.2017 р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А. та зареєстрований в реєстрі за № 866. Згідно п. 1 договору позики позикодавець при укладенні цього договору передав у власність позичальникові строком до 28 грудня 2017 р., а позичальник прийняв у нього у власність строком до 28 грудня 2017 року грошові кошти в розмірі 519 000 грн., які виходячи з встановленого курсу на момент укладання договору становили 20 000 доларів США. Однак зобов`язання з повернення боргу в строк до 28.12.2017 р. відповідач не виконав, що підтверджує наявність у позивача оригіналу договору позики. 16.07.2020 р. позивач направив відповідачу вимогу про повернення суми боргу, відсотків за користування кредитними коштами та інфляційних збитків, яку відповідач залишив без реагування. У зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання зобов`язань за договором позики має право на відшкодування збитків відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 17.06.2017 р. у розмірі 519 000,00 грн., інфляційні втрати 79 199,40 грн. та три відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 29.12.2017 р. по 30.07.2020 року в сумі 40 286,66 грн., а разом 638 486,06 грн., а органу(особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у цій справі розрахувати остаточну суму трьох відсотків річних, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, за правилами, визначними у мотивувальній частині рішення суду у цій справі, до моменту його виконання, починаючи з 31.07.2020 р., але не більше ніж за три роки; стягнути судові витрати.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21.08.2020 року відкрито провадження у праві та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.10.2020 року справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином, відзив на позов не подав.

За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

17.06.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики.Договір нотаріально посвідчений 17.06.2017 р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А. та зареєстрований в реєстрі за № 866.

За умовами договору позикодавець при укладенні цього договору передав у власність позичальникові строком до 28 грудня 2017 року, а позичальник прийняв від нього у власність строком до 28 грудня 2017 року грошові кошти в розмірі 519 000 грн., які виходячи з встановленого курсу на день укладення договору, є еквівалентом 20 000 доларів США. Таку саму суму грошових коштів без нарахування процентів позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві до 28 грудня 2017 року в порядку та умовах, передбачених цим договором (п. 1 договору).

Факт одержання повернутої позики підтверджується відповідною заявою позикодавця, складеною у письмовій формі та нотаріально засвідченою (п.4 договору).

Сторони домовились, що у разі якщо позичальник своєчасно не поверне позичені гроші, позикодавець має право подати цей договір до стягнення у строки, передбачені чинним законодавством України. Звернення стягнення здійснюється як за рішенням суду, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.5 договору).

Сторони зазначили що договір вважається укладеним з моменту фактичної передачі зазначеної грошової суми позики та нотаріального посвідчення цього договору (п.10 договору).

Позивач виконав умови договору позики, відповідач від виконання своїх обов`язків по договору ухиляється.

16.07.2020 р. позивач направив відповідачу вимогу про повернення у 7-денний строк з дня отримання вимоги суми боргу, інфляційних втрат та 3% річних згідно ст. 625 ЦК України у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язання.

Відповідач позичені кошти не повернув.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилом ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із ч. 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п. 2, п. 4 ч. 1ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Факт неповернення боргу підтверджується тим, що борговий документ перебуває у позивача , так як, відповідно до ч. 3 ст. 545 ЦК України, тільки наявність боргового документу у боржника підтверджує виконання їм свого обов`язку.

Таким чином право позивача є порушеним і підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів згідно договору позики в сумі 519000 грн.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

За умовами договору позики інший розмір процентів не встановлений.

Позивачем заявлено вимоги про відшкодування інфляційних збитків за період з 29.12.2017 р. по 30.07.2020 року.

Сукупний індекс інфляції за вказаний період складає (101,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (100,80 : 100) x (100,00 : 100) x (100,00 : 100) x (99,30 : 100) x (100,00 : 100) x (101,90 : 100) x (101,70 : 100) x (101,40 : 100) x (100,80 : 100) x (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) = 1.15826619.

Інфляційне збільшення: 519 000,00 x 1.15826619 - 519 000,00 = 82 140,16 грн.

Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: = Сума заборгованості x 3 x кількість днів прострочення : 365 : 100.

Згідно позовних вимог період прострочення грошового зобов`язання з 29.12.2017 р. по 31.12.2019 р. 733 дні. 519000,00 х 3% х 733 : 365 : 100 31 267,97 грн.

Період прострочення грошового зобов`язання з 01.01.2020 р. по 30.07.2020 р. 212 днів. 519000,00 х 3% х 212 : 366 : 100 = 9018,69 грн. Всього штрафні санкції складають 40 286,66 грн.

З урахуванням наведених обставин, досліджених судом доказів, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в сумі 79199,40 грн., 3% річних в сумі 40286,66 грн., виходячи із принципу диспозитивності, встановленого ст. 13 ЦПК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2020 р. між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «ПІПКО І ПАРТНЕРИ» укладено договір про надання правової допомоги № 1, згідно якої ОСОБА_1 надається правнича допомога у підготовці цивільного позову та участі у судових засіданнях.

Згідно розрахунку №01/02/21/1Р від 01.02.2021 р. розмір витрат на правничу допомогу складаються з консультації клієнта у справі, складання договору, копіювання документів, підготовка досудової вимоги від 18.06.2020 року, позовної заяви з додатками від 31.07.2020 року, заяв від 15.09.2020 року, 21.09.2020 року 22.09.2020 року, 12.10.2020 року, 30.10.2020 року, пояснень від 02.11.2020 року, всього 24 год.

Згідно рахунку від 01.02.2021 вбачається, що адвокату Адвокатським бюро «ПІПКО І ПАРТНЕРИ» Артапух Д.А. має виплатити гонорар за участь у даній справі на загальну суму 20179,20 грн.

Відповідно акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 01.02.2021 року, п. 2 якого передбачено, що за надання правової (правничої) допомоги у Справі протягом 24 годин клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар в сумі 20179,20 грн.

Враховуючи обсяг виконаних робіт Адвокатським бюро «ПІПКО І ПАРТНЕРИ», принципи співмірності та розумності судових витрат, відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 20179,20 грн. витрат на професійну правничу допомогу відповідно розміру задоволених вимог.

З урахуванням наведеного, виходячи із доведеності факту невиконання відповідачем грошового зобов`язання, ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 6384,86 грн.

Керуючись ст .ст. 11, 12, 13, 260-265, 274, 277, 279 ЦПК України, ст. 526, 545, 599, 610, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення суми боргу, відсотків за користування коштами та інфляційних збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , заборгованість за договором позики від 17.06.2017 року в сумі 519000 грн., інфляційні втрати в сумі 79199,40 грн., 3% річних в сумі 40286,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6384,86 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 20179,20 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України нарахування 3% річних та інфляційні збитки встановити до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Відповідно до ч. 11 ст. 265 ЦПК України, остаточна сума 3% річних та інфляційних збитків у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 05 квітня 2021 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.