Справа № 361/5854/21
Провадження № 2/361/3184/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Латчук Д.Р.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому просила розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 26 липня 2019 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 522, стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 липня 2019 року між сторонами був зареєстрований шлюб Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено актовий запис №522.

За час перебування у шлюбі в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та відповідач не проживають однією сім`єю, не змогли побудувати міцні сімейні відносини, та наразі не можуть бути родиною і кожен з них веде самостійне життя. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально їй та їх синові взагалі не допомагає, участі у його вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їх дитину, вона не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 28 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

16 листопада 2021 року представник позивача заявила клопотання про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог, а саме просила також розглянути позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини із матір`ю.

Позивач підтримала вказане клопотання, просила задовольнити.

Відповідач залишив вирішення вказаного клопотання на розсуд суду.

Суд вислухавши представника позивача, позивача, відповідача, оглянувши подану заяву та додані документи, дійшов висновку про відмову у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог.

У постанові у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року Верховний Суд зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

В даній цивільній справі позивач у липні 2021 року звернулась до суду із вимогами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, а в подальшому просила збільшити позовні вимоги доповнивши їх ще однією вимогою визначити місце проживання дитини із матір`ю, що не відповідає вимогам ст. 49 ЦПК України, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 49, 260, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини із матірю.

Роз`яснити позивачу, що вона має право звернутись до суду з відповідним позовом на загальних підставах.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Радзівіл А.Г.