Провадження № 2/760/2276/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі: головуючого: судді - Зуєвич Л.Л.,

за участю секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Девелопмент» /далі - ТОВ «Стандарт Девелопмент»/ (; адреса: 03056, м. Київ, вул. Нижньоключова, 14, офіс 291) про стягнення пені за невиконання зобов`язань за договором,

В С Т А Н О В И В:

Позов та його обґрунтування

16.11.2020 від ОСОБА_1 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява до ТОВ «Стандарт Девелопмент», в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню у сумі 58 678,65 грн за невиконання зобов`язань за договором № К.Г.8.577 від 30.01.2018 та покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що 30.01.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Стандарт Девелопмент» укладено договір № К.Г.8.577 купівлі-продажу майнових прав, предметом якого є майнові права на об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті «Будівництво навчально-житлового комплексу (друга черга будівництва, секція Г)» за будівельною адресою: АДРЕСА_2 , з метою отримання у власність квартири в новозбудованому будинку шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача; кінцевою плановою датою введення будинку в експлуатацію визначено 30.09.2019.

На виконання умов договору № К.Г.8.577 від 30.01.2018 позивач сплатила 100% оплату вартості майнових прав на об`єкт нерухомості.

Позивач твердить, що 30.09.2019 будинок в експлуатацію не введений, у зв`язку з чим заявила до стягнення з відповідача передбачену пунктом 7.12 договору купівлі-продажу майнових прав № К.Г.8.577 від 30.01.2018 пеню у сумі 58 678,65 грн. за період з 30.11.2019 по 11.03.2020.

Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2020 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Жовноватюк В.С. (а.с. 1)

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04.12.2020 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмове провадження) /а.с. 26/.

10.12.2020 від ОСОБА_1 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просила суд накласти арешт на грошові кошти належні ТОВ «Стандарт Девелопмент» у розмірі, що відповідає розміру заборгованості за пенею, а саме 58 678, 65 грн (а.с. 31-33).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.12.2020 вказану заяву було передано на розгляд судді Жовноватюк В.С. (а.с.24).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10.12.2020 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено (а.с. 46).

Розпорядженням в.о. керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва № 195 від 05.02.2021 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Жовноватюк В.С. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи (а.с. 52).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. (а.с. 53).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.02.2021 суддею Зуєвич Л.Л. прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Стандарт Девелопмент» про стягнення заборгованості (а.с. 67-68).

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло.

Натомість до позовної заяви було долучено заяву про розгляд справи без участі позивача (а.с. 25).

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу(ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/).

Відзив та його обґрунтування

17.02.2021 від ТОВ «Стандарт Девелопмент» до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 54 - 66).

Відзив на позовну заяву обґрунтовано, зокрема, тим, що враховуючи специфіку будівництва та введення в експлуатацію об`єктів, сторони договору не узгоджували чіткого та конкретного строку введення в експлуатацію будинку, а узгодили орієнтований строк, який не визначається конкретною календарною датою.

Крім того, відповідач наголосив на тому, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правових відносин, відтак склад цивільно-правового порушення зі сторони відповідача відсутній. Це виключає можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідь на відзив

26.02.2021 від ОСОБА_1 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі(а.с. 81-90)

Позивач наголошує на тому, що зазначена в договорі календарна дата - 30.03.2019, надає прописаному у договорі строку ознаку визначеного.

Крім того, звертає увагу суду на те, що відповідач не враховує те, що Цивільний кодекс України (далі - ЦК України) не дає визначення і поняттю «майнові права», але це не відкидає можливість регулювання відносин між сторонами договору купівлі-продажу майнових прав нормами цивільного законодавства, як договору купівлі-продажу, предметом якого є як товар, так і майнові права (ч.ч. 1, 2 ст. 656 ЦК України).

Також, позивач зазначає, що закінчення строку договору не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за договором,

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2018 між ТОВ «Стандарт Девелопмент» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № К.Г.8.577 від 30.01.2018 (а.с. 6- 9), відповідно до умов якого:

- об`єкт нерухомості - житлова квартира АДРЕСА_2 , з урахуванням в майбутньому присвоєної поштової адреси об`єкту нерухомості, характеристики якої наведені у п. 3.1 цього договору (п.1.2 договору);

- майнові права - це всі права на об`єкт нерухомості, які належать продавцю на підставі договору № 1 про виконання функцій замовника для реалізації проекту - Будівництво навчально-житлового комплексу по АДРЕСА_2 від 19.08.2015, укладеного між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут» та ТОВ «Стандарт Девелопмент» на підставі позитивного експертного звіту щодо розгляду проектної документації за коригуванням проекту «Будівництво навчально-житлового комплексу по АДРЕСА_2 » наданий ТОВ «Українська будівельна експертиза» від 14.11.2017 №3-291-17-ЕП/КО, дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 78 від 24.03.2016, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, права на проектну документацію, та полягають у праві продавця набути право власності на об`єкт нерухомості після введення будинку в експлуатацію та оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Майнові права відчужуються покупцю, який у зв`язку з цим оформлює право власності на об`єкт нерухомості на себе. (п. 1.3 договору);

- акт - акт прийму-передачі це документи, по якому покупцю передається об`єкт нерухомості, який підписується сторонами на підтвердження набуття покупцем права власності об`єкт нерухомості, після здачі будинку в експлуатацію в порядку, передбаченим даним договором, та на підставі якого покупець оформляє первинне право власності на об`єкт нерухомості в Державній реєстраційній службі або іншому уповноваженому органу чи установі (п. 1.5 договору);

- продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлі-продажу (п. 2.1 договору);

- сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є житлова квартира АДРЕСА_2 , з урахуванням у майбутньому присвоєної поштової адреси об`єкту нерухомості, характеристики якої вказані в п. 3.1 цього договору (п. 2.2 договору);

- орієнтований строк будівництва та введення в експлуатацію будинку - 30.03.2019. Продовження цього строку до шести календарних місяців не буде вважатись порушенням умов цього договору (п. 2.4 договору);

- майнові права на об`єкт нерухомості за цим договором переходять від продавця до покупця в момент сплати 100% вартості майнових прав по договору, та підтверджуються довідкою продавця про повну оплату майнових прав покупцем. На підтвердження виконання покупцем своїх зобов`язань, передбачених цим договором щодо оплати вартості майнових прав на квартиру, але не раніше здійснення оплати за даними технічної інвентаризації, проведеної спеціалізованим суб`єктом господарювання, який відповідно до законодавства має відповідні повноваження. Довідка надається продавцем покупцю одночасно із укладенням Акту (п. 4.1 договору);

- ціна майнових прав на об`єкт нерухомості за цим договору становить 816 434,64 грн, в т.ч. ПДВ 20%:136 072,44 грн., що еквівалентно 28 737,58 доларів США, згідно з середнім курсом продажу долару США, в касах банків України, що був опублікований на сайті www.udinform.com в розділі «Готівковий ринок» в стовпчику «найкращий курс» в графі «середній курс», станом на дату, що передує даті підписання форвардного контракту (1 долар США = 28,41 грн) /п. 5.1 договору/;

- сторони за взаємною згодою погоджують трирічний строк позовної давності для вимог про стягнення штрафу, неустойки (п.7.10 договору);

- у випадку порушення строків введення в експлуатацію будинку, продавець зобов`язаний сплатити покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, за кожний день не виконання зобов`язання. Штрафні санкції згідно даного пункту починають діяти через 60 календарних днів після кінцевої планової дати введення в експлуатацію будинку (п. 7.12 договору);

Згідно виставленого ТОВ «Стандарт Девелопмент» рахунку на оплату № 35 від 30.01.2018 (а.с. 12) вартість майнових прав на житлову квартиру АДРЕСА_2 , з урахуванням в майбутньому присвоєної поштової адреси об`єкту нерухомості становить 816 434, 64 грн., у тому числі ПДВ 136 072,44 грн.

На виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав № К.Г.8.577 від 30.01.2018 та на підставі рахунку на оплату №35 від 30.01.2018 ОСОБА_1 сплатила ТОВ «Стандарт Девелопмент» 816 434,64 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1 від 31.01.2018 (а.с. 13).

31.07.2020 ТОВ «Стандарт Девелопмент» виставив ОСОБА_1 ще один рахунок на оплату № 215 від 31.07.2020 майнових прав на житлову квартиру АДРЕСА_2 , з урахуванням в майбутньому присвоєної поштової адреси об`єкту нерухомості на суму 927,51 грн., у тому числі 154,59 грн. ПДВ (а.с. 14).

На підставі рахунку на оплату №215 від 31.07.2020 ОСОБА_1 сплатила ТОВ «Стандарт Девелопмент» 927,50 грн., що підтверджується копією квитанції № 11А9СЕ1574 від 02.09.2020 (а.с. 11).

02.09.2020 ТОВ «Стандарт Девелопмент» видало ОСОБА_1 довідку про 100% оплату вартості майнових прав на об`єкт нерухомості. (а.с. 15).

ОСОБА_1 звернулась із заявою-претензією до відповідача від 02.02.2020 з вимогою сплатити пеню за кожний день періоду прострочення зобов`язання щодо введення будинку в експлуатацію (а.с. 18), розрахунок пені був виконаний позивачем у додатку до заяви (а.с. 19).

Докази направлення та отримання заяви-претензії від 02.02.2020 долучені до матеріалів справи, а саме копія опису вкладення в цінний лист від 03.02.2020 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20).

В подальшому, ОСОБА_1 повторно звернулась до відповідача з заявою-претензією від 29.02.2020 з вимогою сплатити пеню за кожний день періоду прострочення зобов`язання щодо введення будинку в експлуатацію (а.с. 21-22).

Докази направлення та отримання заяви-претензії позивачем долучені до матеріалів справи, а саме копія опису вкладення в цінний лист від 29.02.2020 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 23).

ТОВ «Стандарт Девелопмент» надало відповідь на заяву-претензію листом від 11.03.2020 № 29, в якому повідомило, що товариством вживаються всі можливі дії та заходи для прийняття будинку в експлуатацію, але процес прийняття в експлуатацію будинку не залежить від товариства (а.с. 24).

Відповідно до сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України виданого 21.05.2020 серія ІУ № 07 об`єкт будівництва відповідно до договору до експлуатації прийнято (а.с. 16).

Згідно акту приймання-передачі квартири від 19.10.2020 продавець ТОВ «Стандарт Девелопмент» передав, а покупець прийняв у власність квартиру № 577 на виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав № К.Г.8.577 від 30.01.2018.

Норми права, які застосував суд

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України вказано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Частина першої статті 638 ЦК України зазначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положення ч. 1 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 611 ЦК України передбачає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, суд враховує, що ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 757/39364/15-ц (провадження № 61-5917сво18) зазначено, що так як прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, то відносини щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить не до цивільно-правових, а до публічно-правових відносин.

Статтею 1 ЦК України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.07.2020 у справі № 369/6303/19 (провадження № 61-6531св20) зазначено, що встановивши, що термін прийняття об`єкта будівництва до експлуатації в договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначено, а вказана орієнтовна дата, а також те, що прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правових відносин, склад цивільно-правового порушення зі сторони відповідача відсутній. Це виключає можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені).

Мотиви суду

Як зазначалось, судом встановлено, що 30.01.2018 між ТОВ «Стандарт Девелопмент» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № К.Г.8.577 від 30.01.2018 (а.с. 6- 9).

Пунктом 2.4. договору купівлі-продажу майнових прав №К.Г.8.577 від 30.01.2018 визначено орієнтований строк будівництва та введення в експлуатацію будинку - 30.03.2019. Продовження цього строку до шести календарних місяців не буде вважатись порушенням умов цього договору.

Доводи позивача про те, що строк та термін виконання зобов`язання визначений правочином, а саме встановлена орієнтовна дата - 30.03.2019, суд не може взяти до уваги, оскільки строк прийняття об`єкта будівництва до експлуатації в договорі конкретно не визначений, у пункті 2.4. договору зазначена не конкретна, а саме орієнтовна календарна дата прийняття об`єкта будівництва до експлуатації.

Згідно з ст.. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Стаття 252 ЦК України дає визначення строку та терміну, а саме: строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Суд зазначає, що встановлення орієнтовного строку вказує на невизначеність такої істотної умови як строк прийняття об`єкта будівництва до експлуатації.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.07.2020у справі № 369/6303/19 (провадження № 61-6531св20).

При цьому суд також бере до уваги правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 19.03.2021 у справі № 904/2073/19 згідно з якою на кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства.

На підставі наведеного, суд, встановивши, що термін прийняття об`єкта будівництва до експлуатації в договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначено, а вказана у договорі дата є орієнтовною, дійшов висновку про відмову про відсутність достатніх обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

Висновок суду

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Стандарт Девелопмент» про стягнення 58 678,65 грн пені залишити без задоволення.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Девелопмент» про стягнення 58 678,65 грн пені - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич