Номер провадження: 22-ц/813/2971/21
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.05.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з власної ініціативи питання про витребування доказів та зупинення провадження у цивільній справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа Професійна спілка працівників казенного підприємства «Морська пошукова-рятувальна служба», Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа Професійна спілка працівників казенного підприємства «Морська пошукова-рятувальна служба», Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати Наказ директора казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» від 21.04.2020 року №230-к про звільнення з посади менеджера з якості сектору з якості; поновити його на посаді менеджера з якості сектору з якості в казенному підприємстві «Морська пошуково-рятувальна служба» з 21.04.2020 року; стягнути з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача було звільнено по п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України із порушенням чинного законодавства України:

1) під час надання попередження про майбутнє звільнення не було запропоновано вакантних посад, а потім, незважаючи на згоду із будь-якою вакантною посадою з запропонованих, за тиждень до звільнення, чотирьох вакантних посад, проігноровані вимоги законодавства про надання таких вакантних посад для подальшого працевлаштування;

2)позивача було звільнено як викривача який звернувся до Національного агента з питань запобігання корупції з повідомлення про корупцію з боку керівництва підприємства;

3) скорочення штату відбулось за відсутністю техніко-економічного обґрунтування та без наявності будь яких підстав для цього ;

4) звільнення відбулось без попередньої згоди виборного органу профспілкової організації, членом якої є позивач;

6) звільнення відбулось протягом року після закінчення повноважень члена виборного органу професійної спілки;

6) скорочення штату відбулось без направлення попередньої інформації професійної спілці та без проведення попередніх консультацій;

7) масове вивільнення здійснено без повідомлення державної служби зайнятості.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2020 року постановлено:

- задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа Професійна спілка працівників казенного підприємства « Морська пошукова-рятувальна служба», Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

- визнати незаконним та скасувати Наказ Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» від 21.04.2020 року №230-к про звільнення ОСОБА_2 з посади менеджера з якості сектора з якості Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба».

- поновити ОСОБА_2 на посаді менеджера з якості сектора з якості Казенного підприємства « Морська пошуково-рятувальна служба».

- стягнути з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21.04.2020 року по 20.10.2020 року включно у загальному розмірі 45 855,30 (сорок п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень 30 копійок.

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді менеджера з якості сектору якості Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» та стягнення з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_2 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 7642,55 (сім тисяч шістсот сорок дві ) гривні 55 копійок.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що під час звільнення було порушені вимоги про своєчасне інформування профспілкової організації про заплановані вивільнення та проведення відповідних консультацій, порушені з боку роботодавця вимоги про необхідність повідомлення державної служби зайнятості про заплановане масове вивільнення працівників, порушені вимоги про одночасне надання працівнику повідомлення про існуючи вакантні посади, не повідомлено працівника про всі існуючи посади та не виконані вимоги закону про працевлаштування особи, посада якої підлягає скороченню, а також звільнення протягом року з ініціативи роботодавця працівника, які обиралися до складу профспілкових органів.

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2020 року, відповідно до якої позивач просить рішення суду першої інстанції:

- в частині стягнення з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21 квітня 2020 року по 20 жовтня 2020 року включно у загальному розмірі 45 855,30 (сорок п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень 30 копійок та в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 7 642,55 (сім тисяч шістсот сорок дві) гривні 55 копійок - скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 квітня 2020 року по 20 жовтня 2020 року включно у загальній сумі 119 415 (сто дев`ятнадцять тисяч чотириста п`ятнадцять) гривень, з якої підлягає виключенню сума податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

- внести зміни до пункту 5.7 мотивувальної частини рішення виклавши абзац восьмий у наступній редакції: «Матеріалами справи підтверджено, що про наявність саме такого повідомлення та набуття статусу викривача було відомо керівництву підприємства на час здійснення процедури скорочення штату, а також, що звільнення ОСОБА_1 пов`язано саме із зверненням його до відповідних органів, а тому суд визнає, що звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штатів було таким, яке пов`язано із повідомленням ним про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень».

- стягнути з Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на користь Держави судовий збір за подачу апеляційної скарги.

07 грудня 2020 року представником Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» тимчасово виконуючим обов`язки директора Мікрух Р.М. було подано апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2020 року, відповідно до якої відповідач просить рішення суду першої інстанції - скасувати та постановити нове, яким у задоволення позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.12.2020 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа Професійна спілка працівників казенного підприємства «Морська пошукова-рятувальна служба», Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відкрито.

Окремо, 12 листопада 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді - Князюка О. В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа Професійна спілка працівників казенного підприємства «Морська пошукова-рятувальна служба», Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.12.2020 року визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід головуючому судді Князюку О. В.

Передано справу до канцелярії Одеського апеляційного суду для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України для розгляду питання про відвід.

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України, визначено суддю Сєвєрову Є.С. для вирішення питання про відвід судді

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.12.2020 року під головуванням судді Сєвєрової Є.С. в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Одеського апеляційного суду у складі Князюка О.В. відмовлено.

4 грудня 2020 року ОСОБА_1 подано клопотання про розгляд справи за участю сторін. В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_1 посилається на те, що у справі наявні вимоги немайнового характеру, тому позивач просить суд апеляційної інстанції здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.12.2020 року цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа Професійна спілка працівників казенного підприємства «Морська пошукова-рятувальна служба», Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу призначено до розгляду на 10 годину 15 хвилин на 13.05.2021 року в приміщенні апеляційного суду з повідомленням (викликом) учасників справи.

В судове засідання 13.05.2021 року з`явилися ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримували, просили суд її задовольнити, апеляційну скаргу КП «МПРС» - залишити без задоволення, та закрити апеляційне провадження за поданою скаргою, відповідно до клопотання від 14.04.2021 року.

Також з`явися представник відповідача, КП «МПРС» - Кириленко А.В., просив апеляційну скаргу КП «СПРС» - задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заперечували щодо задоволення клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою КП «МПРС».

Суд порадившись на місці та не виходячи до нарадчої кімнати ухвалив клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження за скаргою КП «МПРС» вирішити в нарадчій кімнаті після дослідження всіх обставин справи.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 77, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 16.06.2016 року був прийнятий на роботу до КП «МПРС» на посаду менеджера з якості відповідно до Наказу від 04.05.2016 року №3-к. З 27.05.2018 року був переведений на посаду менеджера з якості сектору з якості відповідно до Наказу від 27.03.2018 року №204-к.

Дані обставини відповідають запису у трудової книжці, копію якої надано позивачем (т.1 а/с 15) та визнаються сторонами.

Згідно Наказу №116-н від 17.02.2020 року виданого директором казенного підприємства « Морська пошуково-рятувальна служба» Державної служби Морського та річкового транспорту України (далі КП МПРС) ОСОБА_4 , на виконання листа Державної служби морського і річкового транспорту України від 10.01.2020 року №207/07/15-20 щодо пріоритетних напрямків використання коштів підприємств на виконання міжнародних зобов`язань України, скорочення невиробничих, адміністративних та інших витрат з 17.04.2020 року виводяться зі штатного розпису КП «МПРС» 37 штатних одиниць, серед яких п. 1.7 завідувач сектору з якості, в кількості однієї штатної одиниці, з посадовим окладом 16869,00 грн. (т. 1 а/с 16).

18.02.2020 року відповідно до наказу від 17.02.2020 №116-н ОСОБА_1 попереджено про вивільнення відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, про що він власноруч розписався на попередженні (т. 1 а/с 19).

15.04.2020 року ОСОБА_1 був ознайомлений під власну підпис із списком вакантних посад КП «МПРС» у вигляді: 1) програміста системного (посада для особи з обмеженими можливостями); 2) мотористу 1 класу матрос 1 класу; 3) моторист 1 класу; 4) начальник МРПЦ (т.1 а/с 21) на якому власноруч розписався в отриманні списку.

Наказом №230-к від 21.04.2020 року, за підписом директора ОСОБА_5 , ОСОБА_1 був звільнений із займаної посади менеджера з якості сектору з якості 21.04.2020 року у зв`язку із скороченням штату працівників, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, із виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку, грошової компенсації за 2 календарних дні невикористаної щорічної відпустки та надбавки за вислугу років за квітень місяць (стаж безперервної роботи 5 років) ( т.1 а/с 20).

З матеріалі справи вбачається, що ОСОБА_1 з 14.02.2020 року є членом первинної профспілкової організації Професійної спілки казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», однак відповідач не звертався до профспілки з письмовим поданням про надання згоди на звільнення позивача відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно із ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), пунктами 25, 7 ст. 40 і пунктами 2, 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім визначених законом випадків.

Згідно позиції представника відповідача, яка викладена у відзиві (т. 1 а/с 161, п`ятий абзац ) у Казенному підприємстві «Морська пошуково-рятувальна служба» 01.03.2012 року створена Професійна спілка працівників Морської пошуково-рятувальної служби, яка продовжує здійснювати свою діяльність. З 13.02.2020 року ОСОБА_1 на підставі власної заяви вибув з членів даної профспілки та не повідомляв про членство в іншої профспілки, тому при процедурі звільнення у роботодавця не було підстав для звернення до діючої профспілки для отримання згоди.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» ( Закон 1045-XIV ) громадяни України мають право на основі вільного волевиявлення без будь-якого дозволу створювати профспілки, вступати до них та виходити з них на умовах і в порядку, визначених їх статутами, брати участь у роботі профспілок.

Статтею 37 Закону 1045-XIV визначено, що профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не створюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів профспілки, який діє в межах прав, наданих цим Законом та статутом профспілки. Якщо на підприємстві, в установі або організації діє кілька первинних профспілкових організацій, представництво колективних інтересів працівників підприємства, установи або організації щодо укладання колективного договору здійснюється об`єднаним представницьким органом, який утворюється цими первинними профспілковими організаціями, за ініціативою будь-якої з них. У цьому випадку кожна профспілкова організація має визначитися щодо своїх конкретних зобов`язань за колективним договором та відповідальності за їх невиконання. Представницький орган утворюється на засадах пропорційного представництва. Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси найманих працівників при підписанні колективного договору.

Профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів. Статути (положення) профспілок приймаються з`їздами, конференціями, установчими або загальними зборами членів профспілки відповідного рівня і не повинні суперечити законодавству України (ч. 1,2 ст. 14 Закону 1045-XIV).

Частиною дев`ятою статті 16 Закону 1045-XIV профспілка, об`єднання профспілок набувають права юридичної особи з моменту затвердження статуту (положення). Статусу юридичної особи набувають також організації профспілки, які діють на підставі її статуту.

Рішенням конституційного суду України № 11-рп/2000 від 18.10.2000 року визнані неконституційними положення Закону про початок діяльності профспілок з моменту їх державної реєстрації, та зазначено, що положення Закону в частині встановлення таких умов легалізації профспілок, які фактично пов`язують початок діяльності створеної з метою забезпечення і захисту інтересів працівників організації як профспілки з моментом її реєстрації у відповідних органах, що рівнозначно вимозі про попередній дозвіл на утворення профспілки, не відповідають частині третій статті 36 Конституції України.

Таким чином законодавець встановив початок правосуб`єктності профспілки саме з моменту її утворення шляхом прийняття статуту установчими або загальними зборами членів профспілки., та визначив можливість існування на одному підприємстві декілька професійних спілок.

Згідно протоколу установчих зборів засновників Професійної спілки працівників казенного підприємства « Морська пошуково-рятувальна служба» від 14.02.2020 року створена дана профспілка, головою якої став позивач та затверджений її статут (т. 1, а/с 25). Державна реєстрація профспілки здійснена 14.05.2020 року (т. 2, а/с 53).

Таким чином починаючи 14.02.2020 року вважається що Професійна спілка працівників казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» становиться суб`єктом трудового законодавства, та при звільненні стосовно її членів роботодавець зобов`язаний погодитись з даною профспілкою у випадках визначених Законом.

Відповідно до ч.9 ст.43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження у справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 336/5828/16 (провадження № 61- 30894сво18) зазначено, що «як при звільненні члена профспілкової організації без отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (стаття 43 КЗпП України), так і при звільненні члена виборного профспілкового органу без отримання попередньої згоди виборного органу, членом якого він є, а також вищого виборного органу цієї профспілки (стаття 252 КЗпП) суд має зупинити провадження по справі та запитати відповідний орган щодо згоди на звільнення. Відсутність такого рішення під час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору».

Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року, «Про практику розгляду судами трудових спорів» із змінами та доповненнями, суд встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмові профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті.

З огляду на вищевказане, та оскільки, в матеріал справи відсутній висновок Професійної спілки працівників членом якої є позивач ОСОБА_1 колегія суддів вважає за необхідне Звернутись до Професійної спілки працівників Казенного Підприємства «Морська Пошуково-Рятувальна Служба» (, 65038, м. Одеса, вул. Довга, 88, корп. А), та зобов`язати розглянути на засіданні комітету з додержанням вимог ст. 43 КЗпП України питання про надання згоди (відмову у наданні згоди) на звільнення ОСОБА_2 з посади менеджера з якості сектору з якості в казенному підприємстві «Морська пошуково-рятувальна служба».

Також, відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Керуючись ст. 43 КЗпП України, ст.ст. 258-261 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Звернутись до Професійної спілки працівників Казенного Підприємства «Морська Пошуково-Рятувальна Служба» (, 65038, м. Одеса, вул. Довга, 88, корп. А), та зобов`язати розглянути на засіданні комітету з додержанням вимог ст. 43 КЗпП України питання про надання згоди (відмову у наданні згоди) на звільнення ОСОБА_2 з посади менеджера з якості сектору з якості в казенному підприємстві «Морська пошуково-рятувальна служба»

Попередити, що виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є позивач, розглядає у п`ятнадцятиденний строк питання про розірвання трудового договору з позивачем.

До одержання рішення профспілкової організації розгляд справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», третя особа Професійна спілка працівників казенного підприємства «Морська пошукова-рятувальна служба», Національне агентство з питань запобігання корупції про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - зупинити.

Копію ухвали направити до Професійної спілки працівників Казенного Підприємства «Морська Пошуково-Рятувальна Служба» (, 65038, м. Одеса, вул. Довга, 88, корп. А) для виконання, а учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 13.05.2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе