ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/263/21 Справа № 205/9759/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Басова Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
28 квітня 2021 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Деркач Н.М.,
суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,
за участю секретаря - Піменової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 - Стрижака Євгенія Юрійовича про стягнення витрат на професійну правову допомогу у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором про надання послуг, -
16 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 - Стрижак Є.Ю. звернувся до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5 000 грн..
На обґрунтування заяви зазначив, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року - без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу зазначалося, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з апеляційним переглядом справи, складає 5 000 грн. і докази цьому будуть надані суду протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення у справі.
Посилаючись на те, що фактичний розмір понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката остаточно склав 5 000 грн., заявник просив стягнути з відповідача зазначені витрати з підстав передбачених ст. ст. 137, 141 ЦПК України.
Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та заявлені вимоги, колегія суддів приходить до висновку про ухвалення додаткової постанови з огляду на таке.
Судом встановлено, що у грудні 2016 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором про надання послуг.
Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року, залишеним постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року без змін, позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором про надання послуг задоволено. Стягнуто з відповідачки на його користь суму боргу за договором № 2 про надання послуг від 01 листопада 2016 року в розмірі 15 309, 24 грн. (п`ятнадцять тисяч триста девять гривень двадцять чотири копійки) та судовий збір у розмірі 551, 20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).
Під час прийняття постанови розподілу судових витрат, понесених сторонами у зв`язку з апеляційним переглядом справи не проводилось.
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, у встановлений судом строк, представник позивача - адвокат Стрижак Є.Ю. подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з апеляційним переглядом справи, складає 5 000 грн. (в тому числі на професійну правничу допомогу).
Протягом п`яти днів з дня ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі, а саме 16 квітня 2021 року, представник позивача подав заяву про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5 000 грн., понесених ФОП ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу суду було надано: копію договору про надання правової допомоги від 22 березня 2021 року № 2203/21; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 22 березня 2021 року серії АЕ № 1061882; копію акту № 1 виконаних робіт (наданих послуг) за договором № 2203/21 від 22 березня 2021 року про надання правової допомоги від 14 квітня 2021 року; копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 22 березня 2021 року року та копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 12 квітня 2021 року.
Розподіляючи витрати, які позивач поніс на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявні в матеріалах справи вищезазначені докази, зокрема, копії квитанцій до прибуткового касового ордеру на суму відповідно 2 500 грн. та 2 500 грн., не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
З опису робіт (наданих послуг) вбачається, що вказані послуги надавалися позивачеві адвокатом та полягають у наступному: надання консультаціїї клієнту щодо його порушених прав (500 грн.), аналіз спору та документів (1 000 грн.), складання відзиву на апеляційну скаргу (3 000 грн.) та участь в судовому засіданні під час розгляду справи (500 грн.).
З урахуванням обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Враховуючи вищевикладене, а також доводи відповідача про зменшення судових витрат, застосовуючи принципи співмірності й розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне зменшити їх розмір і стягнути з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_1 3 000,00 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.
За таких обставин, оскільки під час прийняття Дніпровським апеляційним судом постанови у цій справі від 14 квітня 2021 року не було вирішено питання про судові витрати, заява представника позивача - адвоката Стрижака Є.Ю. про стягнення витрат на професійну правову допомогу підлягає частковому задоволенню та наявні підстави для прийняття додаткової постанови суду.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 367, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -
Заяву представника ОСОБА_1 - Стрижака Євгенія Юрійовича про стягнення витрат на професійну правову допомогу у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором про надання послуг задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), витрати на професійну правничу допомогу адвоката понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000 (трьох тисяч) гривень.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Головуючий: Н.М. Деркач
Судді: І.Ю. Ткаченко