Провадження № 4-с/643/23/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021

28 квітня 2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участі секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: старший державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Грецький Дмитро Євгенович; стягувач: Харківська міська рада на дії держаного виконавця,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просить визнати дії старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Грецького Д.Є. щодо примусового виселення ОСОБА_1 за виконавчим листом №643/14814,19, неправомірними; зобов`язати старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Грецького Д.Є. виконати всі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення немайнового характеру, а саме, примусове виселення та зобов`язати старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Грецького Д.Є. зупинити виконавче провадження по виконавчому листу №643/14814/19 від 12.12.2020 до моменту винесення рішення по справі про визнання спадщини відумерлою та на час зупинення виконавчого провадження не перешкоджати боржнику у користуванні його власним майном.

Доводи скарги мотивує тим, що 12.12.2020 Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 643/14814/19, яким примусово виселено ОСОБА_1 з самоправно зайнятого жилого приміщення у квартирі АДРЕСА_1 без надання іншого приміщення. Вказаний виконавчий лист пред`явлено до Московського ВДВС м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції та постановою старшого державного виконавця Грецьким Д.Є. відкрито виконавче провадження. Таку постанову боржник не отримував, про існування судового рішення та виконавчого провадження боржнику стало відомо 09.11.2020 через прибуття державного виконавця до місця проживання боржника. Рішення суду скаржником отримано 14.09.2020 та подано апеляційну скаргу, за якою відкрите апеляційне провадження. Рішення, на підставі якого видано виконавчий лист є похідним від первісного рішення від 08.12.2016, тому у разі задоволення апеляційної скарги, виконання рішення від 31.10.2019, стане неможливим. Скаржник також зазначає, що державним виконавцем не дотримано вимоги Закону, не надіслано інформацію про день і час примусового виселення, не надано повідомлення про проведення виконавчих дій тощо. Більш того, стягувачем отримано ухвалу про відкриття апеляційного провадження та державному виконавцю відомо про перебування справи на розгляді в апеляційної інстанції, розгляд якої призначено 22.12.2020. Проте, незважаючи на існування вказаних обставин, державний виконавець продовжував вчиняти виконавчі дії.

Представник Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду скарги, будь-яких заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання скарги за його відсутністю не надав, правом надання відзиву проти вимог скарги не скористувався.

Ухвалу суду про витребування матеріалів виконавчого провадження за виконавчим листом №643/14814/19 для огляду в судовому засіданні та копії ВП для доручення до матеріалів справи, Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції не надав. Неодноразові нагадування суду про надання матеріалів виконавчого провадження, проігноровано, а тому суд розглядає вимоги скарги на підставі її матеріалів.

Від стягувача відзив, заперечення або пояснення щодо вимог скарги до суду не надійшли.

Від представника скаржника надійшла заява про розгляд справи без участі скаржника та його представника, вимоги скарги підтримують.

Суд, вивчивши доводи скарги, надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефектив6о, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначений перелік зобов`язань виконавця при здійснені заходів примусового виконання рішень.

Так, судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2016 визнано відмерлою спадщину квартиру АДРЕСА_2 , що належала в рівних частинах ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 та передано відумерлу спадщину - квартиру АДРЕСА_2 у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31.10.2019 виселлено ОСОБА_1 з самоправно зайнятого приміщення у квартирі АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що у провадженні Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом № 643/14814/19, про примусово виселення ОСОБА_1 з самоправно зайнятого жилого приміщення у квартирі АДРЕСА_2 без надання іншого приміщення.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний виживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчу дії.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документу стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п.1-4 ч.9 ст.71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Статтею 66 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено порядок виконання рішення про виселення боржника.

Положеннями статті 19 ЗУ «Про виконавче провадження» визначений перелік прав та обов`язків сторін та інших учасників виконавчого провадження, зокрема, ч. 5 визначено обов`язки боржника.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.6 ст. 19).

Далі, встановлено, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 26.10.2020 поновлено строк на апеляційне оскарженні рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2016 та відкрите апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою на рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2016 у цивільній справі за заявою Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою.

Із акту старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Грецького Д.Є. від 09.11.2020 при примусовому виконанні виконавчого листа №643/14814/19 від 12.12.2020, здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3 з метою виконання виконавчих дій щодо виселення ОСОБА_1 з самоправно займаного жилого приміщення.

Відповідно до правил ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконаною).

Отже, скасування рішення про визнання спадщини відумерлою та рішення, на підставі якого видано виконавчий лист є похідним від первісного скасованого рішення від 08.12.2016, а тому примусове виселення в розумінні вищевказаної статті Закону, повинно бути зупиненим.

Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення дії чи бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (даті - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

Отже, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені Законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені Законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, що кореспондується із положеннями п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 №6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Аналізуючи вищевикладене, ЗУ «Про виконавче провадження», враховуючи, що з боку особи, дії якої оскаржуються не надано будь-яких доказів у підтвердження правомірності своїх дій при примусовому виконанні виконавчого листа №643/14814/19 від 12.12.2020, суд вважає доводи скаржника цліком обґрунтованими.

Між тим суд відмовляє заякниу у зажволдені вимоги скарги щодо на час зупинення виконавчого провадження не перешкоджати боржнику у користуванні його власним майном, оскліьик такі вимоги не передбачені Розділом УІІ ЦПК України, а тому вимоги скарги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259,260,450,451,452 ЦПК України, суд - п о с т а н о в и в:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Грецького Д.Є. щодо примусового виселення ОСОБА_1 за виконавчим листом №643/14814,19, неправомірними.

Зобов`язати старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Грецького Д.Є. виконати всі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення немайнового характеру, а саме, примусове виселення.

Зобов`язати старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Східного міжрегіонального управління юстиції Грецького Д.Є. зупинити виконавче провадження по виконавчому листу №643/14814/19 від 12.12.2020 до моменту винесення рішення по справі про визнання спадщини відумерлою.

В іншої частини вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Московський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя