БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/7197/20
провадження № 2-з/361/30/21
УХВАЛА

01 лютого 2021 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

29 січня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просить вжити заходів забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на легковий автомобіль Nissan Leaf, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , та заборонити його відчуження до набрання рішенням у справі законної сили.

В обґрунтування заяви посилається на те, що автомобіль Nissan Leaf, на який позивач просить накласти арешт та заборонити його відчуження, є спільним майном подружжя та підлягає поділу в рамках розгляду вищевказаної справи. Даний автомобіль відповідач продала їх спільній дочці. Оскільки, договір купівлі-продажу транспортного засобу, за переконанням позивача, є удаваним та недійсним, а також укладеним з метою приховування майна, що є спільною сумісною власністю сторін, у ОСОБА_1 є підстави вважати, що у випадку не забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, відповідач ще раз незаконно відчужить його або вчинить інші дії, чим порушить право власності позивача на це майно. Невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. ОСОБА_1 вважає, що такий вид забезпечення позову є абсолютно співмірним та адекватним позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходжу до висновку про відмову у її задоволенні, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1, 2 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.Суд може застосовувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову з додатками встановлено, що автомобіль, на який позивач просить накласти арешт, є предметом спору.

Проте, із договору купівлі-продажу 3243/1 транспортного засобу від 03 липня 2020 року, укладеного між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_3 (Покупець), вбачається, що Продавець передав у власність Покупцю транспортний засіб марки Nissan, моделі Leaf, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , за 100 000 грн. (а.с. 48-49).

Таким чином, накладення арешту на майно, яке не належить ані позивачу, ані відповідачу та заборона його відчуження, у разі забезпечення позову призведе до порушень прав третьої особи, яка не є учасником справи, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст. ст. 149-153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіда нні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М. Петришин