Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2007/20

Провадження № 2/126/129/2021

"26" квітня 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в якому з урахуванням зменшенням позовних вимог просить: постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1900,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до діючого законодавства починаючи із дати подання позову 07.09.2020 і до повноліття дітей. Стягнути із ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 750 грн..

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в листопаді 2010 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у Бершадському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 112 від 23.11.2010 року.

За час проживання в шлюбі у них народилося двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Їхні сімейні стосунки не склалися. Вони із відповідачем разом не проживають. Діти проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Вона не в змозі сама забезпечити дітей, натомість відповідач є фізично здоровою, працездатного віку особою, офіційно працює на "ПрАТ "Птахокомбінат "Бершадський", отримує заробітню плату, а тому може сплачувати аліменти на утримання дітей, у зазначеному в позовній заяві розмірі.

Позивач ОСОБА_1 надала суду письмову заяву, в якій просила судове засідання провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду письмові пояснення по суті спору. Також надав письмову заяву в якій просив судове засідання провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.11.2010 року сторони уклали шлюб.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей, а саме: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце народження обох дітей Вінницька область Бершадський район с. Війтівка. Вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 та Серія НОМЕР_2 .

Згідно довідки виданої виконкомом Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 655 від 27.08.2020, діти проживають біля ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні. Батько з ними не проживає.

Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами у зв`язку із утриманням їх спільних дітей, і такі врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Позивач просить суд стягувати аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 1900,00 гривень на кожну дитину щомісячно з подальшою індексацією відповідно до діючого законодавства, починаючи із дати подання позову та до досягнення дітьми повноліття, оскільки такий розмір буде достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

Судом встановлено, що позивачка не має достатньо коштів на належне утримання неповнолітніх дітей.

Також встановлено, що відповідач офіційно працює, проживає з батьками які є пенсіонерами, крім того його мати є інвалідом ІІ групи, потребує додаткових витрат на лікування.

Вимогами ст. ст.13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує потреби дітей даного віку, матеріальний стан позивачки та відповідача, стан здоров`я сторін, та те, що відповідач є працездатною особою молодого віку, інших аліментних зобов`язань немає.

На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, те що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків, суд вважає, що позов слід задоволити та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1900,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до діючого законодавства починаючи із дати подання позову 07.09.2020 і до повноліття дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Статтею 133 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати зі сплати судового збору та витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на правничу допомогу.

Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з п. 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

В постанові від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала суду розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу від 03.09.2020 року, відповідно якого позивачкою сплачено адвокату Куцяку Ф.Г. 750 грн. 00 коп., тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу саме в такому розмірі.

Згідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 137,141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 351, 355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 4, 61, 180, 181, 182, 184 СК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1900 грн. 00 коп. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до діючого законодавства, починаючи із 07.09.2020 і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1900 грн. 00 коп. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до діючого законодавства, починаючи із 07.09.2020 і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , 840 грн. 80 коп. судового збору на користь Державної судової адміністрації України (вул. Липська 18/5 м. Київ, 01601 ) отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) грн. 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь