ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 травня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 737/748/20

Головуючий у першій інстанції Рубаненко Н. Ю.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/753/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Куликівська селищна об`єднана територіальна громада в особі Куликівської селищної ради

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Куликівської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (суддя Рубаненко Н.Ю.), ухвалене у смт Куликівка, повний текст рішення складено 25 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового трьохмісячного строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_2 . Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 вказувала, що вона є єдиним спадкоємцем після померлої, заповіту ОСОБА_2 не складала. Маючи право і намір спадкувати майно після померлої тітки, позивачка звернулася до нотаріальної контори, однак виявилося, що вона пропустила встановлений законодавством для прийняття спадщини строк у шість місяців. Тому на даний час ОСОБА_1 необхідно визначити додатковий термін для того, щоб розпочати процедуру спадкування.

Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що все своє майно спадкодавець заповіла іншим особам, а саме дочкам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також судом встановлено відсутність доказів, які б підтверджували перешкоди для подання заяви до нотаріуса в межах шестимісячного строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачка звернулася до суду з вимогою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_2 як спадкоємець п`ятої черги, оскільки діти спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини і не мають наміру цього робити. За доводами позивачки, поважною причиною пропуску нею строку подання заяви про прийняття спадщини є те, що ОСОБА_2 померла в смт Куйбишеве Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим, яке на день її смерті і на сьогоднішній день є окупованою територією України, тому ОСОБА_1 не мала можливості самостійно отримати свідоцтво про смерть. Відомості про смерть ОСОБА_2 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян не були внесені, поновлення актового запису про смерть здійснено Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 12 лютого 2020 року на підставі рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07 лютого 2020 року і ухвали Новозаводськогго районного суду м.Чернігова від 24 лютого 2020 року. Позивачка вказує, що право на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України у неї виникло у лютому 2020 року, коли донька померлої надала їй лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, а вже після поновлення актового запису про смерть ОСОБА_2 у позивачки виникло право на подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, на встановлення факту родинних відносин, на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.5).

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 02 червня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 , встановлено факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради від 30 вересня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Померла ОСОБА_2 на праві власності мала земельну ділянку площею 3,00 га на території Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №000499 (а.с.9).

У вересні 2020 році ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Є.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , проте листом №219/01-16 від 08 вересня 2020 року їй відмовлено у прийнятті заяви, оскільки заявницею пропущено шестимісячний строк, встановлений ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини (а.с.3).

У ході розгляду справи судом першої інстанції було з`ясовано, що 3 березня 1994 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповідала дочкам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.54).

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07 лютого 2020 року, яке додано позивачкою до апеляційної скарги, з урахуванням ухвали Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24 лютого 2020 року про виправлення описки, заяву ОСОБА_1 задоволено; встановлено факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Хибалівка Куликівського району Чернігівської області, місце смерті якої смт Куйбишево, Бахчисарайський район, Автономна Республіка Крим, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.79-82).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем не закриваючи провадження у справі.

Отже, за приписами закону позивач самостійно визначається з колом осіб, які є відповідачами у справі.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом, визначила відповідачем у даній справі Куликівську селищну об`єднану територіальну громаду в особі Куликівської селищної ради. При цьому в позовній заяві вона вказує, що єдиним спадкоємцем померлої є тільки вона, інших спадкоємців у померлої ОСОБА_2 нема.

Однак, порушуючи питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 не залучає до участі у справі в якості відповідачів дочок померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , в той час як вони є спадкоємицями за заповітом і рішення суду у даній справі впливатиме на їхні права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 позов подано до неналежного відповідача, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2021 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: