Провадження № 2/234/742/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М.,розглянувши цивільну справу

№ 234/10082/18, номер провадження № 2/234/742/21

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на своє утримання,

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

1. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій формі 10000грн. з моменту пред`явлення позову. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти (утримання) в твердій грошовій формі 10000грн. з моменту пред`явлення позову.

25.02.2021 позивач звернулася до суду з заявою про зміну предмету та підстав позову, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімумум для дитини від повідного вік, та до досягнення повноліття дитиною. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти (утримання) в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму щомісячно.

14.09.2018 відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву від 04.07.2018 , в якому позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та судові витрати покласти на позивача.

22.03.2021 відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву від 04.07.2018 в редакції заяви від 22.02.2021,в якому позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та судові витрати покласти на позивача.

2. Заяви (клопотання ) сторін.

15.08.2018 від позивачки надійшла заява про виконання ухвали Краматорського міського суду від 10.07.2018 про залишення позову без руху.

14.09.2018 від відповідача надійшли клопотання про витребування у позивача оригіналів усіх письмових доказів, витребування доказів з Краматорського міського відділу ДРАЦ ГТ управління юстиції у Донецькій області, виклик свідків та надання додаткового строку для подання доказів.

01.10.2018 в судовому засіданні позивачка надала клопотання про зупинення розгляду справи.

10.11.2020 відповідач через канцелярію суду надав заяву про поновлення розгляду справи.

01.12.2020р., 10.02.2021р. року позивачка надала суду заяви про відкладення розгляду справи.

22.12.2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання позивача, яке отримане суддею 28.01.2021 року, про об`єднання справ в одне провадження, а саме цивільної справи № 234/12767/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, третя особа: Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, яка знаходиться у провадженні судді Лутай А.М. з цивільною справою № № 234/10082/18, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення утримання, яка знаходиться в провадженні судді Ткачової С.М., бо вказані справи пов`язані між собою, оскільки від встановлення батьківства залежить можливість стягнення аліментів по даній справі. Позивачка вказує, що оскільки провадження по справі було відкрито раніше у судді Ткачової С.М., а саме 16.08.2018 року, то вказані справи повинна розглядати саме суддя Ткачова С.М.

22.02.2021 позивачка надала заяву про відвід судді.

11.03.2021 відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про застосування до позивачки заходів процесуального примусу у виді штрафу.

28.04.2021 в судовому засіданні позивачка надала клопотання про зупинення розгляду справи.

28.04.2021 в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 відмовився від клопотань від 14.09.2018.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Краматорського міського суду від 10.07.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Краматорського міського суду від 16.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.10.2018 року провадження по справі було зупинено до набрання рішенням суду по справі №234/12767/18 законної сили.

Ухвалою суду від 11.11.2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення утримання, поновлено та призначений судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Краматорського міського суду від 28.01.2021 у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про об`єднання справ в одне провадження відмовлено.

Ухвалою Краматорського міського суду від 11.02.2021 визнано причини неявки позивача ОСОБА_1 в судове засідання 11.02.2021 неповажною.

Ухвалою Краматорського міського суду від 22.02.2021 визнано заявлений позивачкою ОСОБА_1 відвід судді необґрунтованим та передано цивільну справу до канцелярії суду для виконання вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвалою Краматорського міського суду від 23.02.2021 у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про відвід судді відмовлено.

Ухвалою Краматорського міського суду від 04.03.2021 прийнято до розгляду заяву позивачки від 25.02.2021 про зміну предмету та підстав позову.

Ухвалою Краматорського міського суду від 28.04.2021 у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про зупинення розгляду цивільної справи відмовлено.

Протокольною ухвалою від 28.04.2021 судом задоволено клопотання відповідача про відмову від клопотань від 14.09.2018.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрували шлюб 27.01.2017 року, актовий запис № 43 по Краматорському міському відділу ДРАЦ Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, та шлюб припинено на підставі актового запису № 54 від 16.05.2017.

Відповідно до копії свідоцтва про народження та витягу Державного реєстру актів цивільного стану: неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має батьків: мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_5 , відомості про якого записані на підставі ч.1 ст.135 СК України.

Як встановлено, ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області Лутай А.М. від 17 вересня 2018 року відкрито провадження по цивільній справі № 234/12767/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, третя особа: Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області Лутай А.М. від 04 березня 2019 року підготовче судове засідання по вказаній цивільній справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

14 серпня 2020 року Краматорським міським судом Донецької області у справі №234/12767/18 задоволено заяву ОСОБА_1 в якій вона просить залишити без розгляду її позовні вимоги в частині встановлення проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Ухвала набрала законної сили 01.09.2020.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв`язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно статті 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала особою з інвалідністю після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як п`ять років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку, за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як десять років. Якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу.

Відповідно з вимогами статті 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Якщо платник аліментів виїжджає на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти можуть бути сплачені наперед за час, визначений домовленістю подружжя, а у разі спору - за рішенням суду.

Глава 15 СК України встановлює обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання. Саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття ( ст.180 СК України).

Порядок визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі встановлений ст.184 СК України, а саме: суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Час, з якого присуджуються аліменти на дитину визначаються ст.191 СК України, а саме: аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

У відповідності із статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст.122 СК України :1. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

2. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

3. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.

Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою передбачено ст.125 СК України:

1. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

2. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

1) за заявою матері та батька дитини.

Відповідно ст. 128 СК України: 1. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

2. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

3. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

4. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.2 ст.252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких доказів щодо походження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від ОСОБА_2 , як батька дитини, суду не надано.

Позивачем не надано доказів проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.06.2017 по 07.12.2017.

Також позивачем не надано доказів того, що вона має право на утримання ОСОБА_2 , як непрацездатна колишня дружина в порядку ст.76 СК України.

Судом не приймаються твердження позивачки, що вона була непрацездатною на період лікарняних в зв`язку з вагітністю та пологами по народженню дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як не доведено походження дитини від батька.

5. Позиція суду.

Аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені право- відносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності суд встановив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Тому необхідно в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частини всіх доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімумум для дитини від повідного вік, та до досягнення повноліття дитиною, відмовити як безпідставні.

Також слід відмовити в задоволенні позовних вимог по стягненню з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти (утримання) в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму щомісячно, як недоведені.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 79, 80, 81, 263-268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 191, 199, 201 СК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на своє утримання, відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені, проголошені та вручені 28.04.2021. Повний текст рішення, в зв`язку із державними святами з 01.05.2021 по 04.05.2021 включно, виготовлений 05.05.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя Краматорського міського суду С. М. Ткачова