233 № 233/1606/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
09 червня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
09 квітня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , в якому позивач зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 серпня 2020 року, на праві приватної власності належить житлова квартира АДРЕСА_1 . Крім позивача у зазначеній квартирі зареєстрована її дочка ОСОБА_3 , а також продовжує бути зареєстрованим відповідач у справі ОСОБА_2 , який відповідно до договору купівлі-продажу Відповідач у зазначеній квартирі з моменту її продажу не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Реєстрація ОСОБА_2 у квартирі порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_4 , яка проживає: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , яка проживає: АДРЕСА_2 , у судовому засіданні пояснили, що відповідач у справі є попереднім власником квартири АДРЕСА_1 . Він з сім`єю виїхав з місця реєстрації після початку антитерористичної операції на території Донецької області, більше п`яти років не мешкає. За вказаною адресою за цей період часу відповідач ОСОБА_2 не з`являвся, де зараз проживає їм не відомо. У теперішній час у даній квартирі мешкає позивач із сім`єю.
З`ясувавши позицію позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 серпня 2020 року позивачу належить квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-5), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №221381454 від 25 серпня 2020 року (а.с. 6).
У зазначеній квартирі АДРЕСА_1 , як вбачається з довідки КП «Служба єдиного замовника №7» від 05 квітня 2021 року № 570, зареєстровані ОСОБА_1 з 25 серпня 2020 року, ОСОБА_3 з 25 серпня 2020 року, та ОСОБА_2 з 13 листопада 2002 року (а.с.7).
Пунктом 5 договору купівлі-продажу квартири від 25 серпня 2020 року передбачено, що Продавець зніметься з реєстрації місця проживання за адресою відчужуваної квартири в строк до 01 вересня 2020 року.
Проте, як вбачається з акту перевірки паспортного режиму КП «Служба єдиного замовника №7» від 25 березня 2021 року, ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , але у вказаній квартирі не мешкає, участі в утриманні та збереженні майна не приймає. Речей, що йому належать в квартирі немає, що своїми підписами засвідчили сусіди-свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (а.с. 8).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 не знявся з реєстраційного обліку в строки що передбачені договором купівлі-продажу квартири від 25 серпня 2020 року, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеної квартири.
На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09 червня 2021 року. Повний текст рішення суду виготовлений 09 червня 2021 року.

Суддя :