Справа № 301/3061/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2021 р. м. Іршава Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді - Даруда І.А., при секретарі - Сатін Н.М.розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.Свої вимоги мотивує тим , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідо- ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконкомом Сілецької сільської ради 13 листопада 2014 року, актовий запис № 33.

Після його смерті відкрилась спадщина , яка складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0661 га, що розташована в АДРЕСА_1 ( кадастровий номер: 2121 987001:02:001:0013, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка надана на підставі рішення 3 сесії 2 скликання Сілецької сільської ради від 15.11.2002 року , що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 035777, який видано 15.11.2005 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за № 236, земельної ділянки площею 0,3246 га, що розташована в с. Сільце, урочище «Бережава-Гребля» Закарпатська область ( кадастровий номер: :01:001:0010, для ведення особистого селянського господарства, яка надана на підставі рішення 3 сесії 2 скликання Сілецької сільської ради від 15.11.2002 року , що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 035759, який видано 15.11.2005 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за № 237.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 на випадок своєї смерті залишив заповіт , яким все своє майно заповів відповідачу - ОСОБА_2 (її батьку) . Заповіт складено 09 липня 1986 року, посвідчено секретарем Зарічанської сільської ради Кузьма Г.І., зареєстровано в реєстрі за № 23. Даний заповіт не змінено та не скасовано.

Вона спадщину за померлим дідом прийняла , так як на день його смерті проживала та була зареєстрована разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією паспорта та довідкою Кам`янської сільської ради. Відповідач ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно, інші спадкоємці - відсутні.

Спадкодавцю ОСОБА_3 спадковий будинок належав на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно , яке видане виконавчим комітетом Сілецької сільської ради 12.05.2006 року відповідно до рішення виконкому Сілецької сільської ради за № 47 від 22.1 1.2005 року.

При зверненні до приватного нотаріуса Іршавської нотаріального округу, у оформленні спадщини їй було відмовлено, оскільки не підтверджується родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцями.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, тому на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи проведено у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився ,надіслав суду заяву в якій просить справу слухати в його відсутність , позовну заяву визнає, проти позову не заперечує, тому на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконкомом Сілецької сільської ради 13 листопада 2014 року, актовий запис № 33.

Після його смерті відкрилась спадщина , яка складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0661 га, що розташована в АДРЕСА_1 ( кадастровий номер: 2121 987001:02:001:0013, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка надана на підставі рішення 3 сесії 2 скликання Сілецької сільської ради від 15.11.2002 року , що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 035777, який видано 15.11.2005 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за № 236, земельної ділянки площею 0,3246 га, що розташована в с. Сільце, урочище «Бережава-Гребля» Закарпатська область ( кадастровий номер: :01:001:0010, для ведення особистого селянського господарства, яка надана на підставі рішення 3 сесії 2 скликання Сілецької сільської ради від 15.11.2002 року , що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 035759, який видано 15.11.2005 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за № 237.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 на випадок своєї смерті залишив заповіт , яким все своє майно заповів відповідачу - ОСОБА_2 (батьку позивачки ) . Заповіт складено 09 липня 1986 року, посвідчено секретарем Зарічанської сільської ради Кузьма Г.І., зареєстровано в реєстрі за № 23. Даний заповіт не змінено та не скасовано.

Позивачка спадщину за померлим дідом прийняла , так як на день його смерті проживала та була зареєстрована разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією паспорта та довідкою Кам`янської сільської ради. Відповідач ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно, інші спадкоємці - відсутні.

Спадкодавцю ОСОБА_3 спадковий будинок належав на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно , яке видане виконавчим комітетом Сілецької сільської ради 12.05.2006 року відповідно до рішення виконкому Сілецької сільської ради за № 47 від 22.1 1.2005 року.

При зверненні до приватного нотаріуса Іршавської нотаріального округу, у оформленні спадщини позивачці було відмовлено, оскільки не підтверджується родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцями.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садовою будинку і розмірів штрафів").

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177 ЦПК України, ст. 316, 376, 392, 1225,1296, 1299 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_1 , власником спадкового нерухомого майна , яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,0661 га, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер::02:001:0013, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка надана на підставі рішення 3 сесії 2 скликання Сілецької сільської ради від 15.11.2002 року , шо стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 035777, який видано 15.11.2005 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за № 236; земельної ділянки площею 0,3246 га, що розташована в с. Сільце, урочище «Бережава-Гребля» Закарпатська область, кадастровий номер: :01:001:0010, для ведення особистого селянського господарства, яка надана на підставі рішення 3 сесії 2 скликання Сілецької сільської ради від 15.11.2002 року , що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 035759, який видано 15.11.2005 року, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за № 237.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : І. А. Даруда