Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №302/1162/20
Провадження №2/936/28/2021
29.01.2021 cмт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач 19.11.2020 звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно.
Ухвалою від 16.12.2020 позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі.
19.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Під час розгляду справи уточнено анкетні дані відповідачки, яка згідно паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 4 липня 2001 року Міжгірським РВ УМВС України у Закарпатській області, є ОСОБА_4 , а не ОСОБА_5 , як зазначено в позовній заяві.
Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 проживає в належному йому на праві власності житловому будинку АДРЕСА_1 . Також він є власником житлового будинку та земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Біля цього будинку на його ділянці більше п`ятдесяти років розташований колодязь, який для сім`ї позивача є єдиним джерелом постачання питної води. Відповідачка ОСОБА_4 є власницею сусіднього будинку за адресою: АДРЕСА_1 та суміжної земельної ділянки, на якій, як вважає позивач, всупереч санітарним нормам розмістила дві вигрібні ями (септики). Невідповідність цих ям вимогам санітарних норм щодо відстані розташування та герметичності призводить до забруднення води у колодязі позивача, що унеможливлює споживання води з нього. Посилаючись на положення ст.ст.391 ЦК України, ст.152 ЗК України, Державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць, позивач просить суд захистити його порушені права власника та зобов`язати відповідачку ліквідувати шляхом демонтажу та засипання землею дві вигрібні ями, розташовані на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , а у випадку невиконання провести демонтаж і засипання зазначених вигрібних ям за її рахунок; судові витрати стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на користь позивача.
Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві.
Представник відповідачки адвокат Рішко С.І. до початку судового розгляду подав відзив на позов, який підтримав в судовому засіданні та пояснив, що відповідач ОСОБА_4 позов не визнає, оскільки такий є безпідставним. Зазначив, що позивачем жодними доказами не доведено позовні вимоги.
Заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши позовну заяву, докази, додані до неї, а також відзив на позов та докази, додані до нього, надавши їм оцінку кожному окремо та в сукупності, суд прийшов наступного висновку.
Позивач ОСОБА_1 є власником об`єкта житлової нерухомості -житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , складовою частиною майна є колодязь, що підтверджено Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєвою О.І. 16.07.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №364 (а.с.17) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2019 року, індексний номер витягу 174203025 (а.с.18).
Крім цього, позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0, 1769 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с.Голятин, що підтверджено Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєвою О.І. 16.07.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №365 (а.с.15) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2019 року, індексний номер витягу 174204851 (а.с.16).
Водночас, згідно довідки виконкому Голятинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області №352 від 29.09.2020 року, місцем проживання позивача ОСОБА_1 та його сім`ї є будинок АДРЕСА_1 (а.с.8).
Той факт, що позивач проживає в іншому будинку, ніж той, складовою дворогосподарства якого є колодязь з питною водою за адресою АДРЕСА_3 , не заперечив і сам позивач.
Відповідачка ОСОБА_4 відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.02.2017 року, індексний номер витягу 80618587 (а.с.59) є власником земельної ділянки площею 0,0546 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с.Голятин, а також згідно з витягом №84758033 від 11.04.2017 року є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.60).
З листа начальника відділу Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області від 23.06.2020 року №307 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 " (а.с.11) вбачається, що комісією, створеною розпорядженням голови Голятинської сільської ради від 03.06.2020 року №29, в складі землевпорядника, секретаря ради, дільничного офіцера поліції, представників Міжгірського районного відділу Головного управління Держпродспоживслужби у Закарпатській області, в присутності заявника ОСОБА_1 та представника ОСОБА_4 було встановлено, що у дворогосподарстві ОСОБА_4 наявні два септики, один з яких на відстані 12 метрів, інший- гноївка (септик -накопичувач) на відстані 10 м від колодязя ОСОБА_1 , забетонований, без щільно прилягаючої кришки; септик та надвірний туалет у дворогосподарстві ОСОБА_1 знаходиться на відстані більше 20 м від колодязя. Аналіз якості питної води з колодязя ОСОБА_1 комісії не надано. За результатами обстеження, ОСОБА_6 облаштувати та забезпечити відстань від септика та гноївки до колодязя гр. ОСОБА_1 згідно санітарних норм та правил, а саме: згідно п.2.22 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17 березня 2011 року №145 «Про затвердження державних санітарних норм та правил утримання територій населених пунктів» вигреби повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів на відстань не менше 20 м; п.2.21.Рідкі відходи, що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). Уразі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною.Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується.Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення.
Також ОСОБА_1 рекомендовано влаштувати колодязь чи каптаж з дотриманням вимог "Гігєнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною (ДСанПіН 2.2.4- 171-10)" п.5.4. власники бюветів, колодязів чи каптажів джерел зобов`язані щорічно проводити планове обстеження цих споруд, їх поточний ремонт, чищення та дезинфекцію.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
При цьому використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Так, у статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Аналогічні положення містяться й у статті 319 ЦК України.
Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно допункту 3 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.
Покладення обов`язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб`єктивного права. Такий спосіб захисту застосовується у справах за позовами про усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Положення статей 16, 386, 391 ЦК України передбачають, що власник вправі звернутися досуду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законними обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Позивач стверджує, що недотримання відповідачкою санітарних норм щодо облаштування вигрібних ям (септиків) призвело до погіршення якості питної води у належному йому колодязі, який є єдиним джерелом постачання питної води для його сім`ї.
Проте, жодного допустимого доказу на підтвердження вказаного твердження позивачем суду не надано. Зокрема, матеріали справи не містять відповідного аналізу якості питної води з колодязя ОСОБА_1 , який би свідчив про непридатність такої для споживання, забруднення стічними водами, відходами тваринного походження, тощо. Не доведено, коли стан води в колодязі став непридатним до споживання, зважаючи, що як сам колодязь так і вигрібні ями побудовані багато років тому.
Таким чином, посилання позивача на те, що його права власника щодо користування належним йому на праві приватної власності майном порушуються діями відповідачки є лише припущенням, не підтвердженим належними доказами.
Сама лише невідповідність відстані розташування вигрібних ям від колодязя не може бути підтавою для їх демонтажу за умов непідтвердження причиново- наслідкового зв`язку між таким розміщенням, станом їх утримання та негативним наслідком у виді погіршення якості води у колодязі позивача та неможливості її використання у господарських цілях сім`єю ОСОБА_1 .
Крім цього, суд не вважає доведеним твердження позивача про те, що колодязь є єдиним джерелом питної води по місцю проживання позивача, оскільки, як встановлено під час судового розгляду справи позивач з сім`єю проживає в будинку АДРЕСА_4 .
На підставі з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю не доведені.
Оскільки судом не встановлено факту порушення прав позивача, підстави для відновлення порушеного права відсутні.
Відповідно до правил статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з часу його проголошення через Воловецький районний суд Закарпатської області або безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_4 , мешканка АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення буде складено 05.02.2021 о 14-00 годині

Суддя: Софілканич О. А.