Справа № 576/825/21
Провадження № 2/576/240/21
РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2021 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області

суддяУсенко Л.М.

секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 576/825/21
за позовомОСОБА_1
відповідачОСОБА_2
простягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання
учасники справи та представники: позивача відповідач ОСОБА_1 не з`явився

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідач є батьком її повнолітнього сина ОСОБА_3 .. Син навчається на 2 курсі денної форми навчання у Глухівському агротехнічному інституті ім. С.А. Ковпака Сумського НАУ на бюджетній основі та паралельно на другому курсі заочної форми навчання факультету початкової освіти Глухівського національного педагогічного університету ім. Олександра Довженка на контрактній основі.

Син проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Позивач також утримує меншого неповнолітнього сина, її заробіток складає 6100 грн, інших доходів не має.

Відповідач не надає допомоги на утримання повнолітнього сина, є працездатним, має власну справу, аліментів нікому не сплачує. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою судді від 12.04.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, зпропоновано відповідачу подати відзив та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В установлених порядку та строк відповідач відзиву не надав. Разом з цим, направив заперечення проти позову, де повідомив, що як батько повністю виконує свій обов`язок щодо матеріальної допомоги. Його син вже дорослий та може сам собі заробляти на життя. Просить взяти до уваги, що матеріально допомагає сину постійно, але на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, та відмовити в задоволенні позову (а.с. 26).

У відповідь позивач надала додаткові пояснення, в яких вказала, що відповідач не приймав і не приймає участі в житті сина ОСОБА_4 , не спілкується з ним. Раніше ухилявся від сплати аліментів, мав заблоргованість в сумі 91 436 грн. (а.с. 31-32).

06.04.2021 відповідач подав відзив, у якому вказує на те, що він на даний час не має можливості сплачувати аліменти, оскільки отримує мінімальну заробітну плату. Крім того, він має на утриманні двох батьків похилого віку, дружину та малолітню трирічну дитину. Вважає, що його повнолітній син в змозі сам себе забезпечити та має можливість працювати у вільний від навчання час. Вказав, що добросовісно виконував свої обов`язки щодо утримання повнолітнього сина. Тому просив частково задовольнити позов в розмірі 1000 грн. (а.с. 34-37).

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Повідомила, що за навчання сина на контракті сплачує 11 000 грн. щороку, крім цього матеріальних затрат потребує навчання, а саме підручники, канцелярське приладдя, спортивна форма, щоденний проїзд із с. Слоут до м. Глухова. Крім ОСОБА_4 на її утриманні перебуває менший 15 річний син. Інших дорослих членів сім`ї, які б заробляли гроші немає, а її заробітна плата невелика. Зараз має значні проблеми зі здоров`ям, лікування має високу вартість. Тому не в змозі надалі повністю утримувати повнолітнього сина. Відповідач матеріальної допомоги не надає, має значну заборгованість по виплаті аліментів, його матеріальний стан позивачу невідомий.

Заслухавши пояснення позивача, безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9). Шлюб між ними розірвано 15.07.2004 року, про що свідчить копія відповідного свідоцтва (а.с. 8).

На час розгляду справи ОСОБА_5 зареєстрований разом з позивачем у с. Слоут Глухівського району Сумської області (а.с. 4-5, 10), навчається на 2 курсі денної форми навчання спеціальності «Будівництво та цивільна інженерія (бакалавр)» Глухівського агротехнічного інституту ім. С.А. Ковпака Сумського НАУ на бюджетній основі та одночасно на 2 курсі заочної форми навчання за спеціальністю «психологія» Навчально наукового інституту педагогіки та психології Глухівського національного педагогічного університету ім. О. Довженка на контрактній основі. Термін навчання в обох ВНЗ до 30.06.2021 року (а.с. 12, 13).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 працює в ТОВ «Екостатус», протягом 2020 року її дохід склав 32 533, 81 грн. (а.с. 7)

Відомості щодо місця роботи та доходу відповідача, стану його здоров`я, перебування в іншому зареєстрованому шлюбі суду не надані. ОСОБА_2 направив до суду копії свідоцтв про народження неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У графі «батько» в обох свідоцтвах вказано « ОСОБА_2 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодепксу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодепксу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18).

Крім того, Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Такі ж висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.08.2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18).

Таким чином, судом встановлено, що правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими цей обов`язок установлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу.

ОСОБА_5 досяг повноліття, навчається відразу у двох ВНЗ як на денній, так і на заочній формах навчання, в одному з них на контрактній основі, вочевидь потребує у зв`язку із продовженням навчання матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи із законодавчо закріпленого обов`язку обох батьків утримувати повнолітнього сина, який навчається і потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, та з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у зв`язку з продовженням навчання підлягають задоволенню частково в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), з урахуванням перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей, з урахуванням того, що позивач, яка працює та отримує дохід, також має нести витрати на утримання сина, який продовжує навчання.

Відмовляючи у задоволенні вимоги позивача про стягнення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд виходить з того, що статтею 182 СК України встановлений мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання саме дитини, в той час як ОСОБА_5 досяг повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору в розмірі 908 грн. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір у сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 141, 223, 247, 258-259, 264-265, 268, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 віку двадцяти трьох років.

Стягнення здійснювати з 06 квітня 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення в у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду черезГлухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 21 травня 2021 року.

Суддя Л.М. Усенко