печерський районний суд міста києва
Справа № 2-1663/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Волкової С.Я. за участю секретаря Зінченко М.М., представника заінтересованої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 в порядку Розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», особа, дії якої оскаржуються: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович, заінтересована особа: стягувач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

установив:

23.04.2021 р. представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 в порядку судового контролю за виконанням рішення Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2011 р. у цивільній справі № 2-1663/11 звернувся до суду зі скаргою, просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.02.2021 р. та передачі нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,60 кв.м, на електронні торги; зупинити реалізацію арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,60 кв.м, що проводиться на веб-сайті реалізації майна організатора електронних торгів ДП «СЕТАМ» в мережі Інтернет за адресою www.setam.ua, що передано на реалізацію приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. в межах виконавчого провадження № 63590668 (лот № 473534); заборонити будь-яким особам, в тому числі, але не виключно державним та приватним виконавцям, органам державної реєстрації нерухомого майна, стягувачу та іншим вчиняти будь-які дії щодо передання, прийняття, взяття на баланс, реєстрації права власності за стягувачем та третіми особами та відчуження у будь-який спосіб нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,60 кв.м, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 Вимоги скарги обґрунтовані тим, що з 11.11.2020 р. виконавче провадження перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М., 01.03.2021 р. з метою застосування приписів Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця із відповідною заявою, натомість 19.04.2021 р. отримав від ДП «СЕТАМ» лист про те, що предмет іпотеки, а саме: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 61,60 кв.м, буде реалізований на електронних торгах 06.05.2021 р., реєстраційний номер лота 473534, 21.04.2021 р. в результаті ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження стало відомо про опис та арешт іпотечного майна боржника від 16.02.2021 р., про акт приватного виконавця від 30.03.2021 р., згідно якого за адресою: АДРЕСА_2 (інше майно, яке перебуває у власності боржника) приватним виконавцем встановлено, що за вказаною адресою проживають невстановлені люди та вказане майно цілком придатне для проживання, при цьому ані боржник, ані його представник не приймали участь при описі та арешті іпотечного майна, при складанні акту від 30.03.2021 р.; при здійсненні примусового виконання судового рішення виконавцем проігноровані наступні факти: стягнення коштів здійснюється на підставі заборгованості по кредитному договору, позика по якому була надана у валюті - долари США, в забезпечення якої 08.05.2008 р. було укладено договір іпотеки, як і стягувачу, так і приватному виконавцю відомо про існування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та продовження мораторію до 2022 р., на даний момент стягувач не має права на примусове стягнення предмету іпотеки у будь-який спосіб, зокрема, як в позасудовому порядку (звернення стягнення на предмет іпотеки), так і в судовому, а також продаж предмету іпотеки через систему СЕТАМ; приватним виконавцем проігноровано, що інше нерухоме майно, яке перебуває у власності боржника, а саме: 1/5 частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 , є непридатним для проживання, що підтверджено висновком Українського центру судових експертиз судової будівельно-технічної експертизи № 0275 від 11.01.2011 р.; при складанні акту від 30.03.2021 р. про начебто придатність вказаної будівлі для проживання ані боржник, ані його представник присутніми не були, а приватний виконавець не є експертом у будівельно-технічній сфері та, відповідно, не має компетенції встановлювати придатність житла для проживання, останнім не надано будь-якого іншого висновку, який міг би спростувати встановлені висновком Українського центру судових експертиз № 0275 від 11.01.2011 р. факти; згідно фото, які містяться у матеріалах виконавчого провадження, не вбачається, що вони стосуються саме квартири боржника, натомість те, що будинок дійсно складається з декількох частин, тобто виконавець не встановив, яка ж саме частина будинку належить боржнику, не потрапив у приміщення будинку та квартири, а зробив зовнішній огляд будівлі. Натомість іпотечне майно є єдиними місцем проживання боржника.

В судове засідання боржник ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час і місце розгляду скарги належним чином повідомлені, представник ОСОБА_3 подав заяву про розгляд скарги за відсутності боржника, за його відсутності.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М. не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги належним чином повідомлений.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка боржника, представника боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши представника заінтересованої особи ОСОБА_2 , вивчивши скаргу представника боржника, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що стягнення коштів в межах виконавчого провадження № 63590668 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. здійснюється на підставі заборгованості по кредитному договору № 43/08/840 від 08.05.2008 р., позика по якому була надана у валюті - долари США, в забезпечення якої 08.05.2008 р. було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,60 кв.м.

Згідно частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому Законом.

Згідно частини першої статті 274 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно частини другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постава про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

07.06.2014 р. набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку.

Мораторій є відстрочення виконання зобов`язання, а не звільнення від його виконання. Отже мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадках невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно. Рішення судів про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалені до і після прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» залишаються в силі, а їх виконання зупиняється до вдосконалення механізму, передбаченого статтею 3 цього Закону. Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягають виконанню.

Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України від 27.05.2015 р. у справах № 6-57цс15, № 6-58цс15, від 07.07.2015 р. у справі № 6-345цс15.

Стягнення коштів приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. здійснюється на підставі заборгованості по кредитному договору, позика по якому була надана у валюті - долари США, в забезпечення якої 08.05.2008 р. було укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_1 передав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,60 кв.м, отже на квартиру розповсюджується дія мораторію, введеного Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Суду надано висновок Українського центру судових експертиз судової будівельно-технічної експертизи № 0275 від 11.01.2011 р., згідно якого 1/5 частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 , є непридатною для проживання. Суд приймає до уваги твердження представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про те, що 21.04.2021 р. в результаті ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження стало відомо про акт приватного виконавця від 30.03.2021 р., згідно якого за адресою: АДРЕСА_2 (інше майно, яке перебуває у власності боржника) приватним виконавцем встановлено, що вказане майно цілком придатне для проживання, його ж твердження, що ані боржник, ані його представник не приймали участь при описі та арешті іпотечного майна, при складанні акту від 30.03.2021 р., а приватний виконавець не є експертом у будівельно-технічній сфері та, відповідно, не має компетенції встановлювати придатність житла для проживання, що приватним виконавцем не надано будь-якого іншого висновку, який міг би спростувати встановлені висновком Українського центру судових експертиз № 0275 від 11.01.2011 р. факти, його ж твердження, що згідно фото, які містяться в матеріалах виконавчого провадження № 63590660, не вбачається, що означені фото стосуються саме квартири боржника, натомість те, що будинок дійсно складається з декількох частин, що виконавець не встановив, яка ж саме частина належить боржнику, не потрапив у приміщенні будинку та квартири, а зробив лише зовнішній огляд будівлі. Інших доказів в спростування означених тверджень представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 суду не надано.

За правилами частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд, враховуючи, що у приватного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.02.2021 р. та передачі нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,60 кв.м, на електронні торги, приходить до висновку про обґрунтованість скарги в частині, в задоволенні інших вимог скарги - відмовити, такі не базуються на законі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1-19, 23, 76-89, 95, 352, 447-453 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.02.2021 р. та передачі нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,60 кв.м, на електронні торги.

Зупинити реалізацію арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,60 кв.м, що проводиться на веб-сайті реалізації майна організатора електронних торгів ДП «СЕТАМ» в мережі Інтернет за адресою www.setam.ua, що передано на реалізацію приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем в межах виконавчого провадження ВП № 63590668 (лот № 473534).

У задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Волкова С.Я.