Провадження № 2-о/761/321/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Корнійчук Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16), про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку внутрішньо переміщених осіб в Печерському районі міста Києва, звернулася до Печерського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника, направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.07.2021 року прийнято до провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та призначено до розгляду.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та з 08.09.2016 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком. 13.05.2020 року вона звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо переведення на пенсію по втраті годувальника, про що отримала письмову відмову у зв`язку з тим, що існує невідповідність зазначених в різних документах адреси сумісного місця проживання на день смерті та фактичного місця смерті померлого годувальника ОСОБА_2 .

У зв`язку з вищевикладеним, заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

Заявник та її представник в судовому засіданні, яке відбулось 12.10.2021 року, заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлений належним чином. Направив на адресу суду заяву, у якій просив розглядати справу без представників відділу за наявними документами та доказами.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, заявницю, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідо до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.07.1979 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений 14 липня 1979 року в м. Донецьк Калінінському відділі РАЦС.

У відповідності до копії свідоцтва про смерть, зареєстрованого Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 60 років, про що 28 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис №73.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №251, виданого КП «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» Межівське міжрайонне відділення, лікарське свідоцтво остаточне видане 28 грудня 2019 року, померлий: ОСОБА_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце смерті: область Дніпропетровська, район Петропавлівський, населений пункт Петропавлівка. Смерть настала: в іншому місці - приймальне відділення КЗ Петропавлівська ЦРЛ» ДОР».

Відповідно до копії довідки №1904 від 28.12.2019, виданої Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ним постійно.

Відповідно до копії довідки № 1905 від 28.12.2019, виданої Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 поховала ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 за власний рахунок

Відповідно до копії довідки №6 від 23.01.2020, виданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Мрія», ОСОБА_1 , на день смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ним постійно за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії акта про встановлення факту сумісного проживання, виданого ОСББ «Мрія», головою правління ОСББ «Мрія» Ксьондзом О.П., в присутності сусідів-свідків встановлено, що ОСОБА_1 , на день смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ним постійно за адресою: АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_3 , який є рідним сином заявниці та померлого ОСОБА_2 , в судовому засіданні дав пояснення, що дійсно його батьки проживали разом один з одним на два міста Київ-Донецьк, коли перебували в Києві, то проживали разом із ним.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 36 та ч.1 ст. 37 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року N 1058-ІУ, пенсія у зв`язку з втратою годувальника значаться, зокрема непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, значених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу, непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Розмір пенсії по втраті годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї померлого становить 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Згідно статей 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Переміщені всередині країни особи є громадянами своєї держави і мають широке коло громадських, політичних, екологічних, соціальних і культурних прав.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією України та законами України.

Судом встановлено, що факт, про встановлення якого просить заявник, необхідний для отримання пенсії по втраті годувальника.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки матеріалами справи підтверджено даний факт та заявником надано достатньо доказів на обґрунтування своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_4 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: