Справа № 676/4826/16-ц
Номер провадження 2/676/504/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.

за участю секретаря Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа Банк», звернулося 04.10.2016 р. до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23.02.2006р. між акціонерно-комерційним банком "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк, та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту №966/127-632-17 згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, зі сплатою 13,00 % річних, в сумі 30000(тридцять тисяч) доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості до 20.02.2014р. Відповідно до п.п.3.3.9 договору відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі погасити Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному цим Договором. П.7.3 договору встановлено, що він набирає чинності з дня його укладення та діє до виконання сторонами належним чином і у повному обсязі всіх своїх зобов`язань. З метою забезпечення повернення даного кредиту та відсотків за користування ним, між кредитором, позичальником та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 966/128-632-17 від 23.02.2006р. Відповідно до п. 1.1. договору поруки сторони домовились, що Поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків та штрафних санкцій у розмірах та у випадках передбачених вищевказаним договором кредиту. Відповідно до п.п. 3.1.2. Договору поруки, у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов`язання, відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно чинного законодавства України, може бути звернено стягнення. Станом на 28.09.2016р. заборгованість ОСОБА_1 за Договором кредиту №966/127-632-17 від 23.02.2006 р. складає 58197,52 доларів США(еквівалент 503211,33 грн.) з них: заборгованість за кредитом в сумі 21071,50 доларів США (544265,76 грн.), заборгованість за відсотками в сумі 20923,65 доларів США (540446,87 грн.) пеня за несвоєчасне повернення-кредиту 218 915,64 гривень (8 475,42 доларів США), пеня за несвоєчасне повернення відсотків 199583,05 гривень (7 726,95 доларів США). Позивач просить суд винести рішення яким: стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за Договором кредиту №966/127-632-17 від 23.02.2006 р. в загальній сумі - 58197,52 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає - 1 503 211,33 грн., а судові витрати по справі. В суді представник позивача позовні вимоги уточнив, просить суд винести рішення яким стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість по кредитному договору в розмірі 41995,15 доларів США (заборгованість по тілу кредиту та відсоткам), 418498,69 грн. пені, а також 22548,17 грн. судового збору. Представник позивача АТ «Альфа-банк» подав суду письмові пояснення та клопотання про розгляд справи без його участі. Крім цього 16.04.2021 р. представник позивача подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку заборгованості згідно якого станом на кінцеву дату кредитування 20.02.2014 р. заборгованість складала: по тілу кредиту 21071,50 доларів США, по відсотках 15975,32 доларів США, по пені за останній рік за неповернення кредиту 2608,88 доларів США, по пені за останній рік за неповернення відсотків 1966,05 доларів США.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву(а.с.179-183) в якому просить відмовити в задоволенні позову, а також заяву про застосування строків позовної давності до позовних вимог банку (а.с.177-178).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву(а.с.193) про розгляд справи без його участі, просить в задоволенні позовних вимог до нього відмовити в зв`язку із закінченням поруки.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

23.02.2006 р. між Акціонерно-комерційним банком "Укрсоцбанк", правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа Банк» позивач та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту №966/127-632-17(а.с.4-5).

П.1.1 зазначеного договору передбачено, що банк передає відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання, грошові кошти в сумі 30000(тридцять тисяч) доларів США зі сплатою 13,00 % річних. Зазначеним пунктом договору встановлено порядок погашення суми основної заборгованості: по 357,14 доларів США до 20 числа кожного місяця, починаючи з березня 2007 р. по січень 2014 р. включно, 357,38 доларів США до 20.02.2014 р., з кінцевим терміном погашення заборгованості 20.02.2014 р. П.1.2 кредитного договору передбачено, що кредит надається на споживчі цілі. Згідно п.2.4 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день місяця без врахування останнього робочого та слідучих неробочих днів місяця, проценти нараховуються з розрахунку факт/360 днів. П.2.4.1 кредитного договору встановлено, що сплата процентів здійснюється не пізніше 10 числа кожного наступного місяця за тим, в якому нараховані проценти. П.4.2 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту(частини кредиту), строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період.

Відповідно до п.п.3.3.9 Договору Позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному цим Договором.

П. 7.3. кредитного договору передбачено, що він набирає чинності з дня його укладення та діє до виконання Сторонами належним чином і у повному обсязі всіх своїх зобов`язань.

З метою забезпечення повернення даного кредиту між кредитором, позичальником та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 966/128-632-17 від 23.02.2006р. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, сторони домовились, що поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків та штрафних санкцій у розмірах та у випадках передбачених договором кредиту №966/127-632-17 від 23.02.2006 р. П.п. 3.1.2. зазначеного договору поруки передбачено, що у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов`язання, поручитель зобов`язаний відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно чинного законодавства України, може бути звернено стягнення.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Свої зобов`язання по кредитному договору банк виконав, надавав позичальнику ОСОБА_1 кошти передбачені кредитним договором, а відповідач ОСОБА_1 своєчасно не повернув банку запозичені кошти, не сплатив відсотки за користування кредитом. Згідно розрахунків представника позивача АТ «Альфа-банк» від 16.04.2021 р.(а.с. 206-210) розмір заборгованості позичальника станом на кінцеву дату кредитування 20.02.2014 р. складав: по тілу кредиту 21071,50 доларів США, по відсотках 15975,32 доларів США, по пені за останній рік за неповернення кредиту 2608,88 доларів США, по пені за останній рік за неповернення відсотків 1966,05 доларів США, вказані обставини підтверджуються також наданими суду розрахунками.

Згідно розрахунків первинного позивача ПАТ "Укрсоцбанк"(а.с.8-14) станом на 28.09.2016 р. заборгованість позичальника по вказаному кредитному договору складає: заборгованість за кредитом в сумі 21071,50 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 20923,65 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 28.09.2015 р. по 27.09.2016 р. - 218915,64 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків за період з 28.09.2015 р. по 27.09.2016 р. - 199583,05 грн. Згідно розрахунку заборгованості останній платіж відповідачем було сплачено по кредитному договору 16.03.2009 р.

Представником відповідача подано до суду заяву про застосування строків позовної давності.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки укладений між сторонами договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строкукредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

При цьому суду вразовує правову позицію, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16 та в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12.є

Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту щомісячними платежами до 20 числа кожного місяця(п.1.1.1) та зі сплати процентів щомісячними пдатежами не пізніше 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховуються відсотки(п.2.4.1), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач звернувся до суду з позовом 04.10.2016 р., а тому підлягають до задоволення його вимоги щодо стягнення заборгованості з позичальника в межах строку позовної давності трьох років з дня подачі позову до суду до вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам(нарахованим на строкову та прострочену заборгованість).

Згідно розрахунку первинного позивача(а.с.8), який співпадає із розрахунком наданим представником правонаступника позивача суду від 16.04.2021 р. розмір заборгованості позичальника по кредиту станом на 22.09.2013 р. складав 2143,08 доларів США(а.с.8), а тому саме в цій сумі підлягають до задоволенню вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по кредиту.

Згідно розрахунку наданим суду представником правонаступника позивача від 16.04.2021 р. розмір заборгованості позичальника по відсоткам нарахованим на строкову заборгованість станом на 22.09.2013 р. складав 29,47 доларів США(а.с.208), а по відсоткам нарахованим на прострочену заборгованість станом на 22.09.2014 р. складав 260,27 доларів США(а.с.209), а тому з позичальника на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по нарахованим відсоткам в сумі 289,74 долари США(29,47 доларів США + 260,27 доларів США = 289,74 доларів США).

Враховуючи, що згідно розрахунку наданим суду представником правонаступника позивача від 16.04.2021 р.(а.с.206, 209-210) розмір заборгованості позичальника по пені за останній рік (з 20.02.2013 р. по 19.02.2014 р.) за неповернення кредиту склав 2608,88 доларів США, по пені за останній рік (з 20.02.2013 р. по 19.02.2014 р.) за неповернення відсотків 1966,05 доларів США, а тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають в зв`язку із пропуском строку позовної давності яка встановлена до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Ст. 554 ЦК України(в редакції яка діяла на час подачі позову до суду) встановлено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом договору поруки поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції яка діяла на час подачі позову до суду) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Враховуючи, що договором поруки не встановлено строк після якого порука припиняється, строк виконання основного зобов`язання по кредитному договору №966/127-632-17 від 23.02.2006 р. закінчився 20.02.2014 р., з позовом до суду позивач звернувся тільки 04.10.2016 р., а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору як до поручителя задоволенню не підлягають оскільки його порука є припиненою відповідно до положень ч.4 ст.554 ЦК України.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 16, 253, 257, 258, 267, 526, 527, 549-555, 559, 610, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України,

вирішив:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "«Альфа Банк»(; місцезнаходження: вул.Велика Васильківська, 100, м.Київ) заборгованість за Договором кредиту №966/127-632-17 від 23.02.2006 р. в розмірі 2432,82 доларів США, в т.ч.: заборгованість по кредиту 2143,08 доларів США, заборгованість по відсоткам 289,74 доларів США; 942,58 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.04.2021 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В