КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7728/2021
справа №753/2770/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши в письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Якусика О.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу передати на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва.

Посилається на те, що судом не враховано обставин, викладених у позовній заяві (уточненій). Так, вказує, що вона є інвалідом 1 групи, нею подано декілька пов`язаних позовів, адвокатом підроблено підпис судді. Підсудність цих справ віднесена до різних районів м.Києва і вона буде змушена пересуватись між ними. Посилається на розслідування у кримінальній справі. Зазначає, що відповідач не зареєстрований у м.Києві, а відтак позов може бути пред`явлено згідно із частиною 9 статті 28 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи убачається, що в лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який був уточнений після постановлення судом ухвали про залишення його без руху, та просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 663,70 грн. на користь держави; звільнити ОСОБА_2 з посади лікаря за порушення присяги; спростувати недостовірну інформацію; зобов`язати ОСОБА_2 сплатити моральну шкоду в сумі 10000 грн. Також просить об`єднати цю справу із справою №753/2464/20.

Вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні Дарницького районного суду міста Києва розглядається цивільна справа №753/2464/20 за позовом працівників спеціалізованого клінічного санаторію "Перемога" ОСОБА_3 та ще двох осіб до неї.

Вказує, що під час перебування ОСОБА_1 разом із своєю матір`ю у вказаному санаторії, ОСОБА_3 декілька разів викликала бригаду швидкої медичної допомоги для матері. В складі одної з таких медичних бригад була лікар ОСОБА_2 , проте дії лікаря не відповідали етичним та професійним нормам, між ними виник словесний конфлікт, обставини чого і стали підставою цього позову.

До матеріалів справи приєднано докази на підтвердження того, що позивач є інвалідом 1 групи довічно, докази здійснення досудового розслідування з приводу невиконання чи неналежного виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного ставлення до хворого (відомостей про потерпілого та підозрюваного не зазначено).

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України визначені альтернативні підстави для визначення підсудності, які застосовуються з урахуванням вибору позивача. Зокрема частиною 9 цієї статті унормовано, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) .

Передаючи справу на розгляд Шевченківського районного суду міста Києва, суд першої інстанції виходив з того, що за наданою суду інформацією ОСОБА_2 зареєстрованою по м.Києву не значиться, при цьому суд уважав установленим, що відповідач є лікарем Комунального некомерційного підприємства "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва" ВО КМР (КМДА), яке знаходиться у Шевченківському районі м.Києва.

У зв`язку із цим, суд першої інстанції дійшов до висновку про підсудність позовної заяви згідно із частиною 9 статті 28 ЦПК України.

Суд також відхилив посилання позивача на можливість визначення підсудності згідно із частиною 3 статті 28 ЦПК України, оскільки не установлено самого кримінального правопорушення.

Відповідно до частин 6 та 8 статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до частини 9 статті 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

На виконання статті 187 ЦПК України суд першої інстанції звернувся до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи, зазначивши у запиті останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

У відповідь на запит суду з електронного реєстру територіальної громади м.Києва "ГІОЦ/КМДА" надано відповідь у формі прямокутного штампу, у якому крім іншого необхідно проставити позначку у реквізиті щодо місця проживання - "значиться" чи "не значиться".

Поряд з цим будь-якої позначки у цих реквізитах не проставлено.

Окрім того, у реквізиті щодо місця проживання зазначено адресу: АДРЕСА_1 .

При цьому, згідно із матеріалами справи, за такою адресою знаходиться КНП "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва" ВО КМР (КМДА).

З викладеного апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції не володів фактичними даними, які він уважав установленими, зокрема про те, чи є така адреса останнім відомим місцем проживанням відповідача.

Окрім того, під час провадження у справі в суді апеляційної інстанції КНП "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва" ВО КМР (КМДА) направлено письмові пояснення з інформацією про те, що з 09 лютого 2021 року ОСОБА_2 звільнена і не є працівником цього закладу охорони здоров`я.

Зазначене дає підстави уважати, що висновки суду першої інстанції є передчасними, оскільки не ґрунтуються на тих належних доказах, які установлені законом.

Згідно статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 червня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова