Справа № 310/1352/18
2/310/24/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 (представник ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в якому зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2005 їй належить 5/6 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Власником 1/6 частки житлового будинку є ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Землевпорядна організація провела землевпорядні роботи, якими було встановлено, що фактичні розміри земельної ділянки менші ніж ті, які визначені в акті встановлення меж земельної ділянки та в технічному паспорті. Земельна ділянка зменшилась за рахунок зміщення паркану з боку житлового будинку АДРЕСА_2 в сторону будинку АДРЕСА_1 . Просила усунути їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою, загальною площею 300 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 шляхом перенесення (знесення) паркану, споруд самочинних та (або) тимчасових на межу земельних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.03.2018 відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позивач відмовилась від позовних вимог в частині зазначення споруд як самочинні та (або) тимчасові, тому ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 07.08.2018 прийнято відмову від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою в частині позовних вимог, а саме в частині слів самочинних та (або) тимчасових і провадження по справі в цій частині закрито.

10.12.2019 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в новій редакції з урахуванням висновку судової земельно-технічної експертизи, в якій вона просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, загальною площею 300,0 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання власника житлового будинку АДРЕСА_2 - ОСОБА_3 перенести паркан та споруди на межу земельних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , а саме на відстань 5 метрів від житлового будинку, що розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1 в напрямку до земельної ділянки АДРЕСА_2 .

У судове засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином.

Направила до суду відзив в якому зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_2 . Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради від 18.11.1953 №642 для будівництва та обслуговування домоволодіння АДРЕСА_3 була закріплена земельна ділянка площею 639,6 кв.м. Рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 18.08.1954 №422 з користування ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 було вилучено земельну ділянку площею 300 кв.м. Внаслідок чого було створено дві земельні ділянки площами 300 кв.м. та 339,6 кв.м. Межа між земельними ділянками позначена парканом №1, який було споруджено в 1954 році після вилучення частини земельної ділянки. З метою забезпечення проходу та проїзду до житлового будинку АДРЕСА_1 власниками житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 було організовано проїзд на частині земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 з боку домоволодіння АДРЕСА_4 . При вилученні частини земельної ділянки та фактичного створення двох земельних ділянок взагалі не було передбачено можливість доступу до домоволодіння АДРЕСА_1 . Власником житлового будинку АДРЕСА_1 зі сторони АДРЕСА_3 встановлено ворота №3 та зі сторони домоволодіння АДРЕСА_2 огороджено парканом. На цей час проїздом користується виключно власники буд. АДРЕСА_1 . Вилучення земельної ділянки для облаштування зазначеного проїзду в порядку, визначеному законом не здійснювалось, містобудівна документація м. Бердянська відомості про наявність цього проїзду не містить. У зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити.

23.12.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву в редакції від 09.12.2019 в якому відповідач зазначила, що відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_3 належить житловий будинок АДРЕСА_2 , який складається з : житлового будинку «А» з житловою прибудовою «А1»; прибудовами «а, а1»; літньої кухні «Б»; літньої кухні «В»; входу до літньої кухні «К»; сараю «Ж»; вбиральні «Е»; душу «Л»; замощенні І, ІІ; парканів №3, 1; воріт №2. Самочинно збудовано - прибудова «а1».

Представник відповідача у письмових запереченнях та в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 ЦК України.

Глава 29 ЦК України містить статтю 391, яка передбачає, що власник майна має право усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 120 ЗК України передбачає, що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 листопада 2005 року ОСОБА_1 набула право власності на 5/6 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.5) і її право зареєстровано в Реєстрі права власності на нерухоме майно (т. 1 а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с.7).

За домоволодінням АДРЕСА_5 закріплена земельна ділянка площею 300 кв.м. на підставі рішення виконкому від 18 серпня 1954 року №422 (т.1 а.с.13).

Згідно акту №362 від 11.09.1954 проведено відбивку меж земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 300,0 кв.м. під індивідуальне будівництво. З акту № 362 від 11.09.1954 видно, що земельна ділянка відведена рішенням виконкому Осипенківської міськради депутатів трудящих, протокол № 422 від 18.08.1954.

Зміна нумерації житлового будинку по АДРЕСА_1 з АДРЕСА_6 проведена згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 30.05.1968 № 222. Зміна нумерації з №87 на №93 проведена згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 16.03.1977 №92.

Відповідно до листа КПТІ БМР від 21.06.2018 за житловим будинком АДРЕСА_2 було закріплено земельну ділянку площею 339,6 кв.м. на підставі рішень виконкому від 18.11.1953 №642, від 18.18.1954 №422. Фактична площа земельної ділянки станом на 16.03.2018 складає 302 кв.м. Графічні матеріали із зазначенням розмірів вилученої земельної ділянки площею 300,0 кв.м. (наданої для будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до рішення виконкому від 18.08.1954 № 422) в інвентаризаційній справі відсутні.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.09.2018 по справі призначено судово-технічну експертизу.

14.02.2019 до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи у зв`язку з невиконанням клопотання експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.03.2019 провадження по справі зупинено, справу повторно направлено для проведення судово-технічної експертизи.

29.10.2019 до суду надійшов висновок експерта № 2576-19 від 28.05.2019, в якому по третьому питанню зазначено, що в зв`язку з незадоволенням клопотання експерта про надання топографо-геодезичної зйомки земельних ділянок домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 неможливо надати відповідь чи відповідає фактична межа по зовнішнім обмірам земельних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 протоколу № 41 засідання виконкому Осипенківської міської ради депутатів трудящих ся від 18.11.1953, водночас відповідно до відомостей протоколу № 22 від 11.09.1954, засідання виконкому Осипенківської міської ради депутатів трудящихся від 18.08.1954 та акту головного архітектора м. Осипенко № 362 від 11.09.1954 встановлена межа буде проходити по будовам земельної ділянки АДРЕСА_2 , в зв`язку з тим, що відстань від житлового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_5 до паркану між земельними ділянками АДРЕСА_5 та АДРЕСА_3 (в подальшому змінено на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідно) фактично складає 2,45 м, а згідно акту повинен складати - 5,0 м. На відповідь по четвертому питанню експерт зазначив, що фактичні розміри - конфігурація, площа та межа земельної ділянки АДРЕСА_2 відповідають протоколу № 22 засідання виконкому Осипенківської міської ради депутатів трудящихся від 18.08.1954 у частині влаштування проїзду у розмірі 3,30 м та не відповідають акту головного архітектора м. Осипенко № 362 від 11.09.1954 та генеральному плану від 25.11.1953, а саме розмірам довжини земельної ділянки № НОМЕР_2 (№95), яка фактично складає - 25,70, згідно акту повинна складати - 23,23 м, згідно генерального плану повинна складати - 25,70 м, згідно генерального плану повинна складати - 25,70 м, та розмірам ширини земельної ділянки № НОМЕР_2 (№ НОМЕР_3 ), яка фактично складає - 12.0 м, згідно акту повинна складати 11,80 м, згідно генерального плану повинна складати - 11.70 м, а також площам, які складають: фактично з урахування проїзду - 385,50 кв.м., без урахування проїзду - 308,40 кв.м., згідно генерального плану від 25.11.1953 без урахування проїзду - 300,69 кв.м., згідно акту № 362 від 11.09.1954 без урахування проїзду - 274,12 кв.м., згідно акту № 362 від 11.09.1954 з урахуванням проїзду - 343,81 кв.м., згідно схеми землекористування, яка виконана ПП «Азовгеопроект» без урахування проїзду - 272, 21 кв.м. (т. 1 а.с. 216-237).

Суд враховує, що експертом не досліджувалися питання відповідності фактичних меж земельних ділянок №№ НОМЕР_1 та АДРЕСА_2 протоколу № 41 засідання Осипенківської міської ради депутатів трудящих ся від 18.11.1953, протоколу № 22 засідання виконкому Осипенківської міської ради депутатів трудящих ся від 18.08.1954 та акту головного архітектора м. Осипенко № 362 від 11.09.1954, у зв`язку із незадоволенням його клопотання.

За актом № 362 від 11.09.1954, складеного головним архітектором міста, земельна ділянка АДРЕСА_2 має довжину 23,23 м. (43,50-20,27=23,23), ширина - 11,80 м (т. 1 а.с. 14).

Судом були досліджені інвентарні справи № 6136 на домоволодіння АДРЕСА_1 та № 3075 на домоволодіння АДРЕСА_2 .

По матеріалам інвентарної справи № 6136 на домоволодіння АДРЕСА_1 вбачається, що розміри земельної ділянки мають наступні параметри: довжина 20,27 м, ширина 14,80 м. Вказані розміри зазначені на генеральному плані за 1957 рік зі змінам станом на 1965 рік, у генеральному плані за 1957 рік зі змінами станом на 1989 рік, у плані земельної ділянки з поточними змінами на 16.03.2018. У Генеральному плані (схемі) зі змінами на 1989 рік видно, що сарай літ «Ш» розміщається безпосередньо по межі із домоволодінням АДРЕСА_2 . Аналогічні розміри та розміщення сараю літ. «Ж» зазначено у плані земельної ділянки від 13.10.2005, виготовлено станом на набуття права власності позивачкою на частку у житловому будинку АДРЕСА_1 .

По матеріалам інвентарної справи № 3075 на домоволодіння АДРЕСА_2 вбачається, що розміри земельної ділянки мають наступні параметри: довжина 25,70 м, ширина 11,70 м по АДРЕСА_5 та 11,85 м в глибині земельної ділянки. Вказані розмірі зазначені на генеральному плані за 1953 рік зі змінам станом на 1974 рік, у генеральному плані за 1953 рік зі змінами станом на 1992 рік, у плані земельної ділянки з поточними змінами на 16.03.2018. З 1953 року на генеральних планах та плані земельної ділянки незмінно зазначені вбиральня «Е», душ «Л», сарай «Ж», які у разі зміщення межі на 5м, як просить позивач, будуть розміщуватися деякі повністю, а деякі частково на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачем не доведено, що розміри земельної ділянки, що знаходиться у її користуванні, змінилися за рахунок збільшення та (або) зміни конфігурації земельної ділянки АДРЕСА_2 . Суд також враховує, що позивачка набула право власності на 5/6 часток житлового будинку АДРЕСА_1 у 2005 році і з цього часу розміри та межі земельної ділянки, що знаходиться у її користуванні не змінювалися.

За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 391, 396 ЦК України, ст. ст. 120, 152 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_7 ) до ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , запорізька область, 71112) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя