Постанова

Іменем України

19 травня 2021 року

м. Київ

справа № 127/5835/16-ц

провадження № 61-18096св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

особа, яка подала скаргу, - ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються, - старший державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) Дячук Віталій Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Путіліним Євгеном Вікторовичем, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області

від 08 жовтня 2020 року в складі судді Волошина С. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року в складі колегії суддів:

Сопруна В. В., Стадника І. М., Шемети Т. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) (далі - Замостянський ВДВС) Дячука В. В., вчиненні ним під час виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2018 року.

Обґрунтовуючи скаргу, посилався на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року, частково задоволено його позов та виділено йому в натурі у власність належну його частку у праві спільної часткової власності на 1/4 частки будинку з надвірними спорудами

на АДРЕСА_1 згідно з варіантом № 3 висновку судової експертизи, а саме в житловому будинку літ. «Ж»: коридор 3-1, вітальню 3-2, санвузол 3-4, кухню 3-5, гараж літ. «Д»; в житловому будинку літ. «А» -

санвузол 1-6;

ОСОБА_2 в натурі виділено у власність належну їй частку у праві спільної часткової власності на 1/2 частки цього ж будинку з надвірними спорудами згідно з варіантом № 3 висновку судової експертизи, а саме в житловому будинку літера «А»: коридор 1-1, кухню 1-2, кімнату 1-3, кімнату 1-4, кімнату 1-5, кухню 2-1, коридор 2-2, кімнату 2-3, ґанок, сарай літ. «К», убиральню літ. «Л», сарай літ. «М», гараж літ. «Е»;

ОСОБА_3 виділено в натурі у власність належну йому частку у праві спільної часткової власності на 1/4 частки будинку з надвірними спорудами згідно з варіантом № 3 висновку судової експертизи, а саме в житловому будинку літ. «Ж»: комору І, комору 3-3, коридор 3-6, кімнату 3-7, туалет 3-8, комору 3-9, кімнату 3-10, веранду ІІ, убиральню літ. «З».

Огорожу № 1 та колодязь № 2 залишено у спільному сумісному користуванні.

Цим же рішенням зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільно здійснити переобладнання приміщень спірного житлового будинку літ. «А» згідно з варіантом № 3 висновку судової експертизи, закласти дверний отвір між приміщеннями 1-1 та 1-6 та улаштувати дверний отвір між приміщенням 1-6

і двором.

Зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спільно здійснити переобладнання приміщень спірного житлового будинку згідно з варіантом № 3 судової експертизи, закласти дверний отвір між приміщеннями 3-2 та 3-3, улаштувати дверний отвір між приміщенням І та 3-3 та улаштувати перегородку між приміщеннями 3-2 та 3-3.

Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсації за відступ від частки в праві власності на будинок із надвірними спорудами в розмірі 67 387,66 грн та 104 929,65 грн відповідно.

Виконавчий лист від 13 грудня 2018 року № 127/5835/16-ц з виконання зазначеного рішення перебуває на примусовому виконанні державного виконавця Замостянський ВДВС Дячука В. В.

08 вересня 2020 року на його, ОСОБА_1 , адресу надійшло повідомлення державного виконавця про те, що 17 вересня 2020 року о 09 год

00 хв із залученням працівників поліції та будівельно-монтажної організації відбудеться примусове виконання рішення щодо здійснення переобладнання приміщень спірного житлового будинку літ. «А» і закладання дверного отвору між приміщенням 1-6 та двором.

Посилався на те, що рішення суду в цій частині не може бути виконано без участі боржника та для виконання рішення суду в частині закладання дверного отвору між приміщенням 1-1 необхідний доступ всередину житлового приміщення шляхом примусового проникнення до житла, але рішення суду про надання такого дозволу немає.

На думку заявника, проведення робіт з реконструкції житла (навіть і відповідно до судового рішення) неможливе без отримання будівельного паспорта,

а оскільки земельна ділянка, на якій збудовано будинок з надвірними спорудами, не приватизована, документів, що посвідчують право власності

на земельну ділянку або право користування нею співвласників будинку

з надвірними спорудами не мають, отримання будівельного паспорта

для проведення реконструкції існуючого об`єкта є неможливим.

Посилаючись на наведене, просив:

1) визнати дії старшого державного виконавця Замостянського ВДВС

Дячука В. В. щодо організації виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/5835/16-ц без участі боржника ОСОБА_1 в частині зобов`язання ОСОБА_2 спільно

з ОСОБА_1 здійснити переобладнання приміщень житлового будинку

літ. «А» з прибудовами АДРЕСА_1 згідно

з варіантом № 3 розподілу об`єкта нерухомого майна висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30 січня 2018 року № 1900-1903/17-21, заклавши дверний отвір між приміщеннями 1-1 та 1-6 та улаштувати дверний отвір між приміщенням 1-6 та двором, протиправними;

2) визнати дії старшого державного виконавця Замостянського ВДВС

Дячука В. В. щодо виконання вказаного вище рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/5835/16-ц в частині зобов`язання ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_1 здійснити переобладнання приміщень житлового будинку літ. «А» з прибудовами згідно

з варіантом № 3 розподілу об`єкта нерухомого майна висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30 січня 2018 року №1900-1903/17-21 протиправними.

Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду

від 25 листопада 2020 року, в задоволенні скарги відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку,

що державний виконавець Дячук В. В., вчиняючи дії з примусового виконання судового рішення в межах виконавчого провадження, боржником за яким

є ОСОБА_1 , діяв у межах наданих йому повноважень, а доводи заявника щодо протиправності дій старшого державного виконавця Дячука В. В. під час організації виконання та виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2018 року не знайшли свого підтвердження.

Виконання рішення суду в частині зобов`язання ОСОБА_2

та ОСОБА_1 спільно здійснити переобладнання приміщень житлового будинку літ. «А» згідно з варіантом № 3 розподілу об`єкта нерухомого майна, визначеного висновком судової будівельно-технічної експертизи від 30 січня 2018 року, шляхом закладення дверного отвору між приміщеннями 1-1 та 1-6

та улаштування дверного отвору між приміщенням 1-6 та двором не вимагає безпосередньої участі боржника ОСОБА_1 та може бути виконано

без його участі.

Суд визнав необґрунтованими посилання заявника на те, що для виконання рішення суду в частині закладання дверного отвору між приміщенням 1-1 необхідно ухвалення окремого рішення про примусове проникнення до житла, оскільки відповідно до статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи до іншого володіння особи судом вирішується виключно при виконанні судових рішень чи рішень інших органів стосовно боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника

чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої

є виконавчий документ про її відібрання.

Також суд дійшов висновку про безпідставність доводів заявника про те, що неможливо без отримання будівельного паспорта провести роботи

з реконструкції існуючого об`єкта нерухомості за судовим рішенням, зазначивши при цьому, що під час виконання рішення, яке набуло законної сили, отримання будь-яких інших дозвільних документів на вчинення дій, що передбачені рішенням суду, не є обов`язковим, оскільки таке ставило б під сумнів можливість виконання цього рішення.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені доводи

У грудні 2020 року ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав

до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 жовтня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року й ухвалити у справі нове рішення про задоволення скарги.

Зазначає, що висновок експерта, яким передбачено переобладнання будинку шляхом закладення дверного отвору та улаштування іншого дверного отвору,

не є дозвільними документом на виконання будівельних робіт і для виконання таких робіт необхідною умовою є наявність будівельного паспорта, виданого уповноваженим органом містобудування.

Рішення, яким державному виконавцю надано право на руйнування майна, відсутнє, і всі дії, які проведено виконавцем, свідчать про протиправне втручання у мирне право на володіння майном.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу державний виконавець Замостянського ВДВС Дячук В. В. посилається на те, що доводи касаційної скарги є безпідставними, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Вказує, що виконання дій, які заявник просить визнати протиправними, було призначено на 30 липня 2020 року із участю працівників поліції та будівельно-монтажної організації, понятих. Проведення робіт передбачалось за участі понятих, стягувача, поліції та будівельно-монтажної організації, проте виконати роботи виявилось неможливо через перешкоджання ОСОБА_5 ,

про що складено відповідний акт.

Зазначає, що він як державний виконавець вчинив усі передбачені законом дії щодо примусового виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/5835/16-ц, а за повторне невиконання рішення суду боржника притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу, також складено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ухилення від виконання судового рішення й направлено матеріали до Вінницького відділу поліції.

Наступний раз виконавчі дії було призначено на 17 вересня 2020 року

та виконано із залученням працівників внутрішніх справ для підтримання громадського правопорядку. Виконавче провадження закрито постановою

від 18 вересня 2020 року на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_2 у відповіді на касаційну скаргу зазначає про її безпідставність та просить залишити без задоволення, посилаючись на те, що саме ОСОБА_1 був ініціатором поділу будинку, проте, оскільки він не бажав виконувати судове рішення у добровільному порядку та у протиправний спосіб перешкоджав його виконанню, державний виконавець вчинив передбачені законом дії

з примусового виконання рішення, що відповідають змісту судового рішення.

ОСОБА_1 подав до Верховного Суду письмове заперечення щодо відповіді на касаційну скаргу, в якій просив скасувати прийняті у справі судові рішення.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 127/5835/16-ц, витребувано її з Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в складі колегії з п`яти суддів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд встановив, що 03 жовтня 2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/5835/16-ц частково задоволено позов

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Виділено в натурі у власність ОСОБА_2 належну їй частку у праві спільної часткової власності на 1/2 частки будинку з надвірними спорудами

на АДРЕСА_1 згідно з варіантом № 3 висновку судової експертизи, а саме: в житловому будинку літ. «А» виділено коридор 1-1, кухню

1-2, кімнату 1-3, кімнату 1-4, кімнату 1-5, кухню 2-1, коридор 2-2, кімнату 2-3, ганок, сарай літ. «К», убиральню літ. «Л», сарай літ. «М», гараж літ. «Е».

Виділено в натурі у власність ОСОБА_1 належну йому частку у праві спільної часткової власності на 1/4 частки вказаного будинку з надвірними спорудами згідно з варіантом № 3 висновку судової експертизи, а саме:

в житловому будинку літ. «Ж» виділено коридор 3-1, вітальню 3-2, санвузол 3-4, кухню 3-5, гараж літ. «Д»; в житловому будинку літ. «А» виділено санвузол 1-6.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_3 належну йому частку у праві спільної часткової власності на 1/4 частки цього ж будинку з надвірними спорудами згідно з варіантом № 3 висновку судової експертизи, а саме:

в житловому будинку літ. «Ж» виділено комору І, комору 3-3, коридор 3-6, кімнату 3-7, туалет 3-8, комору 3-9, кімнату 3-10, веранду ІІ, убиральню літ. «З».

Огорожу № 1 та колодязь № 2 залишено у спільному сумісному користуванні.

Зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільно здійснити переобладнання приміщень житлового будинку літ. «А» з прибудовами згідно

з варіантом № 3 висновку судової експертизи, закласти дверний отвір між приміщеннями 1-1 та 1-6 та улаштувати дверний отвір між приміщенням 1-6

і двором.

Зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спільно здійснити переобладнання приміщень житлового будинку згідно з варіантом № 3 судової експертизи, закласти дверний отвір між приміщеннями 3-2 та 3-3 та улаштувати дверний отвір між приміщенням І та 3-3 і перегородку між приміщеннями

3-2 та 3-3.

13 грудня 2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області стягувачу ОСОБА_2 видано виконавчі листи.

Постановою старшого державного виконавця Замостянського ВДВС Дячука В. В. від 26 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57966091

з примусового виконання виконавчого листа від 13 грудня 2018 року

№ 127/5835/16-ц, повідомлено боржника ОСОБА_1 про необхідність виконання рішення суду протягом 10 днів.

Постановою старшого державного виконавця Замостянського ВДВС Дячука В. В. від 07 лютого 2019 року зупинено вчинення виконавчих дій у ВП №57966097.

Постановою Верховного Суду від 12 березня 2020 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 25 квітня 2019 року залишено без змін, поновлено виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 03 жовтня 2018 року, раніше зупинене ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2019 року.

Постановою старшого державного виконавця Замостянського ВДВС Дячука В. В. від 10 квітня 2020 року поновлено вчинення виконавчих дій у ВП №57966091, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

26 червня 2020 року старшим державним виконавцем Дячуком В. В. винесено вимогу боржнику ОСОБА_1 щодо виконання виконавчого листа

№ 127/5835/16-ц в частині зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільно здійснити переобладнання приміщень житлового будинку літ. «А»

з прибудовами на АДРЕСА_1 згідно з варіантом № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30 січня 2018 року № 1900-1903/17-21, закласти дверний отвір між приміщеннями 1-1 та 1-6 та улаштувати дверний отвір між приміщенням 1-6 і двором, надано строк для надання відомостей про добровільне виконання до 30 червня 2020 року включно.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги (далі - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений

та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права

на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду,

що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією

або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звернувшись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, заявник зазначав, що виконати судове рішення в частині проведення перепланувань будинків неможливо через відсутність відповідного дозволу органу місцевого самоврядування, а тому дії державного виконавця з примусового виконання судового рішення без отримання цих дозволів є неправомірними.

З наведеного можна зробити висновок, що предметом цього судового розгляду

є з`ясування, чи діяв державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законодавством України про виконавче провадження, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно

до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, а також, чи не порушено рішенням, дією

або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення право чи свободу учасника виконавчого провадження.

Так, статтею 152 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) передбачено,

що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Перепланування (переобладнання) квартир та нежитлових приміщень повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, Державним будівельним нормам України «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та виконуватися згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Перепланування - улаштування в окремих жилих будинках, квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Водночас, при поділі нерухомого майна в натурі в разі необхідності його переобладнання та перепланування, до ухвалення рішення суду повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки.

Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

18 грудня 2018 Кабінет Міністрів України затвердив зміни до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що надають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю

в експлуатацію, від 07 червня 2017 року № 406. Зокрема, до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, віднесено роботи з переобладнання та перепланування, зокрема, жилого будинку і жилого приміщення, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання

в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Отже, отримання відповідних документів на переобладнання та перепланування будинку необхідне лише у випадку втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, в іншому випадку дозвільна документація не є необхідною.

Отже, відмовляючи в задоволенні скарги, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що державний виконавець Дячук В. В., вчиняючи дії

з примусового виконання судового рішення в межах виконавчого провадження, боржником за яким є ОСОБА_1 , діяв у межах наданих йому повноважень, оскільки отримання відповідних документів на переобладнання та перепланування будинку необхідне лише у випадку втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, в іншому випадку дозвільна документація не є необхідною.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах

від 21 листопада 2019 року у справі № 462/2845/16-а (адміністративне провадження № К/9901/38766/18), від 23 вересня 2020 року у справі

№ 654/2080/17-ц (провадження № 61-3792св19) та від 27 січня 2021 року у справі № 361/2430/18-ц (провадження № 61-12338св20).

Доводи ж касаційної скарги щодо протиправності дій старшого державного виконавця Дячука В. В. під час організації виконання та виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2018 року

не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи, до того ж ці доводи були предметом розгляду в судах попередніх інстанцій, які дали на них обґрунтовану відповідь.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що апеляційний суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував норми матеріального права, повно і всебічно дослідив матеріали справи та дав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, постанова апеляційного суду є законною й обґрунтованою, а тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те що суд касаційної інстанції рішення не змінюється

та не ухвалює нове, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених

у зв`язку з розглядом справи в судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Путіліним Євгеном Вікторовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 жовтня 2020 року

та постанову Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков В. С. Жданова А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун