ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м.Суми

Справа №591/6374/21

Номер провадження 22-ц/816/1598/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

учасники справи:

боржник ОСОБА_1 ,

головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області

Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

Ричкаль Сергій Павлович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2021 року в складі судді Клименко А.Я., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в:

02 вересня 2021 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі державний виконавець) Ричкаль С.П. звернувся з поданням про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Подання мотивоване тим, що на примусовому виконанні у виконавчій службі знаходиться об`єднане виконавче провадження № 64282495, за яким сукупна заборгованість боржника становить 541931 грн. Боржник ухиляється від виконання судових рішень, а тому державний виконавець просив звернути стягнення на виявлену 1/2 частину квартири, яка не зареєстрована за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як право власності на спадкове майно після смерті його матері, проте фактично є його власністю, оскільки боржник прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори 09 липня 2021 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2021 року у задоволенні подання державного виконавця Ричкаля С.П. відмовлено.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) оскаржив вказану ухвалу суду в апеляційному порядку та, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, порушення судом норм матеріального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог подання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судовим рішення у цивільній справі № 591/7724/18 встановлено факт проживання боржника з його матір`ю на день смерті у спірній квартирі, після чого 09 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у встановленому законом порядку право на частину успадкованої квартири не оформив. Відтак, державний виконавець на підставі абз. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно. При цьому, реєстрація за боржником права спільної сумісної власності на іншу квартиру, тобто наявність у нього права на інше нерухоме майно, не є передбаченою законом підставою для відмови у задоволенні подання.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ричкаля С.П., який підтримав скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Матеріалами справи підтверджується, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться об`єднане виконавче провадження № 64282495, боржником у якому є ОСОБА_1 . Сукупна заборгованість ОСОБА_1 за виконавчими документами, що входять до складу зведеного виконавчого провадження, становить 541931 грн.

Як встановлено судом, боржник ухиляється від виконання судових рішень, на виклики до державного виконавця не з`являється, пояснень не надає.

Стосовно боржника ОСОБА_1 відсутня інформація про місце роботи, пенсію він не отримує, відсутня інформація про наявність у нього доходів, рахунки в установах банку відсутні, транспортні засоби за ним не зареєстровані. Рухомого майна за боржником державним виконавцем не виявлено.

Витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджується, що ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 . На вказану квартиру 04 лютого 2019 року зареєстроване обтяження накладено арешт.

Крім того, боржнику належить на праві спільної часткової власності 1/2 частина квартири АДРЕСА_3 . Вказана частка квартири боржника на підставі постанови державного виконавця Ричкаля С.П. від 04 березня 2021 року арештована.

Матеріалами справи підтверджується, що решта 1/2 частини зазначеної вище квартири АДРЕСА_3 належала матері боржника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06 квітня 2018 року ОСОБА_1 видано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19 березня 2019 року у цивільній справі № 591/77245/18 заяву ОСОБА_1 задоволено та встановлено факт його постійного проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_4 .

09 липня 2021 року ОСОБА_1 звертався до Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області, проте спадкове майно йому не видавалось.

Обґрунтовуючи вимоги подання, державний виконавець зазначив, що після смерті матері боржником ОСОБА_1 успадкована решта 1/2 частини зазначеної вище квартири АДРЕСА_3 , проте вказану частку боржник не зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця Ричкаля С.П., суд першої інстанції виходив з того, що звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, можливе за умови належного проведення виконавчих дій, достовірного встановлення належності цього майна боржнику та відсутності у боржника коштів чи іншого нерухомого майна на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача. Водночас, оскільки боржнику на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 , а також на праві спільної часткової власності 1/2 частина квартири АДРЕСА_3 , на які може бути звернуто стягнення, тому суд не знайшов законних підстав для надання дозволу на звернення стягнення на решту 1/2 частки успадкованої квартири боржника, право власності на яку не зареєстровано.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Водночас, як передбачено ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом (ч. 3 ст. 50 Закону).

Зі встановлених у справі обставин вбачається, що боржнику на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 , а також на праві спільної часткової власності він володіє 1/2 частиною квартири АДРЕСА_3 . На вказане нерухоме майно накладене обтяження у виді арешту, тобто на це майно державний виконавець має право звернути стягнення у межах суми боргу, чого з невідомих суду причин не зробив.

Судом також встановлено, що вартість арештованого нерухомого майна головним державним виконавцем не доведена. Висновків про те, що за рахунок арештованого нерухомого майна сума боргу не може бути погашена, тобто є необхідність у наданні дозволу на звернення стягнення на незареєстровану частку успадкованої боржником квартири, суд також не може зробити за відсутності відповідної оціночної вартості цього майна.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність законних підстав для задоволення подання державного виконавця.

Доводи заявника апеляційної скарги вже були предметом розгляду суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: О.І. Собина

С.С.Ткачук