Провадження № 2/643/1305/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021

13 травня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про повернення технічного засобу реабілітації,

в с т а н о в и в:

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради звернулось до суду з позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_1 повернути технічний засіб реабілітації, строк експлуатації якого не закінчився, а саме: коляску Brezzt-300 R, відшкодувати судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно до Положення про Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, метою діяльності Управління є забезпечення реалізації державної соціальної політики у сфері соціального захисту населення на території Слобідського району, в межах повноважень, встановлених чинним законодавством. Управління здійснює облік осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб, які мають право на безоплатне забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації або виплату компенсації, за зареєстрованим місцем проживання таких осіб. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради заяву від 19.11.2015, на забезпечення технічними засобами реабілітації, зокрема на забезпечення коляскою Brezzt-300 R. ОСОБА_2 була забезпечена коляскою 12.04.2016, з терміном експлуатації до 12.04.2020. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах Головного територіального управління юстиції в харківській області були надані списки померлих осіб Слобідського району м. Харкова, з яких Управлінню стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Управлінням було повідомлено родину ОСОБА_2 про зобов`язання повернути технічний засіб реабілітації, строк експлуатації якого не закінчився (коляску Brezzt-300 R). Заявою від 11.04.2017, яка надійшла від сина померлої, ОСОБА_1 , Управлінням було проінформовано, що технічний засіб реабілітації родина викинула. Тобто, законну вимогу Управління щодо повернення технічного засобу реабілітації ОСОБА_1 проігнорував, технічний засіб реабілітації до Управління не повернуто. Отже, позивач вимушений використати судовий спосіб захисту своїх прав та вимагати через суд повернення від відповідача спірного майна.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова провадження у даній справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, в якій роз`яснено порядок подання клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін).

З боку сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

З боку відповідача ОСОБА_1 надійшло заперечення на позовну заяву, в якому останній зазначає, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради є непоґрунтованими, просить відмовити в задоволенні позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що технічний засіб реабілітації, коляска, була видана його матері ОСОБА_2 , яка на той час перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . ОСОБА_1 особисто технічний засіб реабілітації не приймав, умови по його використанню та поверненню йому не відомі, жодних паперів не підписував, підпису його матері в документах про отримання технічного засобу реабілітації, не бачить. Згідно до заповіту ОСОБА_2 , її чоловік ОСОБА_3 , 1946 р.н., є повноправним спадкоємцем усього рухомого та нерухомого майна після померлої. На час перебування у шлюбі та спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 з ними спільно не проживав, а тому, що насправді сталося з технічним засобом реабілітації, йому не відомо, оскільки бував у них не часто. Оскільки ОСОБА_3 зловживав спиртними напоями, то ОСОБА_1 довелося особисто прийти до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та повідомити про смерть матері, ОСОБА_2 . В Управлінні наполягали на тому, щоби ОСОБА_1 написав пояснювальну записку стосовно того, де знаходиться технічний засіб реабілітації. Тому, ОСОБА_1 зробив припущення, щотехнічний засіб реабілітації, коляску, викинули, оскільки коляску вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , не бачив.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, заперечення відповідача з наданими доказами, вважає вимоги позову такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із такого.

Статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Цивільного процесуального кодексу України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених Цивільного процесуального кодексу України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1248 від 12.11.2015, ОСОБА_2 потребувала технічних засобів реабілітації, а саме: крісло-колісне універсальне (а.с.14-18).

Згідно з п. 15 Порядку Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 № 321, для взяття на облік особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю, інша особа або їх законні представники подають органу соціального захисту населення, виконавчому органу ради об`єднаної територіальної громади заяву про взяття на облік за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Разом із заявою про взяття на облік пред`являються такі документи особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту (далі - документ, що посвідчує особу), або свідоцтво про народження (для дітей віком до 14 років); висновок МСЕК про встановлення інвалідності для осіб з інвалідністю (для дітей з інвалідністю - висновок ЛКК) - у разі коли особа вперше звертається до органів соціального захисту населення або змінюється група і причина інвалідності; індивідуальна програма (для особи з інвалідністю та дитини з інвалідністю) або висновок ЛКК (для інших осіб, осіб з інвалідністю, група інвалідності яких установлена до 1 січня 2007 р. як безстрокова або строк дії якої не закінчився), що містить показання для забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації.

19.11.2015 ОСОБА_2 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради із заявою про взяття на облік, щодо забезпечення її, як інваліда ІІ групи, технічними засобами реабілітації, зокрема, коляскою Breezy-300P протезом на праву ногу, чохлами, ортопедичним взуттям, відповідно до Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 № 321 (а.с.12-13).

Відповідно до п. 2 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 № 321, до технічних та інших засобів реабілітації, якими забезпечуються інваліди, діти-інваліди та інші окремі категорії населення через структурні підрозділи соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - органи соціального захисту населення), належать: протезно-ортопедичні вироби, в тому числі ортопедичне взуття; спеціальні засоби для самообслуговування та догляду; засоби для пересування; допоміжні засоби для особистої рухомості, переміщення та підйому; меблі та оснащення; спеціальні засоби для орієнтування, спілкування та обміну інформацією.

Особи з інвалідністю та діти з інвалідністю забезпечуються технічними та іншими засобами реабілітації відповідно до індивідуальної програми реабілітації (далі - індивідуальна програма).

Згідно до п. 4 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 № 321, особи з інвалідністю, діти з інвалідністю, інші особи забезпечуються технічними та іншими засобами реабілітації без права їх продажу, дарування і передачі протягом строку, на який видається такий засіб.

Відповідно до п. 5 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 № 321, технічні та інші засоби реабілітації, призначені для безоплатного забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб за рахунок коштів державного бюджету, виготовляються, постачаються і ремонтуються підприємствами, які відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим Мінсоцполітики (далі - підприємства). Перелік підприємств визначається зазначеним Міністерством.

Відповідно до п. 17 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 № 321, днем звернення за технічними та іншими засобами реабілітації вважається дата подання заяви про взяття на облік разом з документами, зазначеними у пункті 15 цього Порядку, про що робиться запис у журналі реєстрації. Якщо заява про взяття на облік разом із зазначеними документами надсилається поштою, днем звернення вважається зазначена на поштовому штемпелі дата відправлення.

Згідно до п. 20 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 № 321, орган соціального захисту населення на підставі документів, зазначених у пункті 15 цього Порядку: 1) формує особову справу особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи щодо забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (виплати компенсації) (далі - особова справа); 2) заповнює картку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації за формою, затвердженою Мінсоцполітики (далі - картка); 3) вносить персональні дані особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи до банку даних, у тому числі у разі зміни таких даних; 4) формує окремо на кожний виріб направлення у банку даних на забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи технічними та іншими засобами реабілітації з урахуванням медичних висновків (далі - направлення) та видає або надсилає особі з інвалідністю, дитині з інвалідністю, іншій особі або їх законному представнику оригінал направлення у паперовому вигляді за формою, затвердженою Мінсоцполітики, в одному примірнику; 5) у разі повторного забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи технічними та іншими засобами реабілітації інформує особу з інвалідністю, дитину з інвалідністю, іншу особу та їх законних представників про завершення строку, на який видано технічний та інший засіб реабілітації за два місяці до закінчення зазначеного строку та видає або надсилає особі з інвалідністю, дитині з інвалідністю, іншій особі або їх законним представникам оригінал направлення у паперовому вигляді на підставі поданої особою з інвалідністю, дитиною з інвалідністю, іншою особою або їх законним представником заяви за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 6) ознайомлює особу з інвалідністю, дитину з інвалідністю, іншу особу або їх законних представників з: переліком підприємств, які відповідають кваліфікаційним вимогам із зазначенням контактних даних, до яких такі особи можуть звернутися з питань забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації; електронним каталогом технічних та інших засобів реабілітації, якими такі підприємства забезпечують осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших осіб; сумісністю технічних та інших засобів реабілітації під час їх призначення; механізмом забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації та отримання компенсації.

Положеннями п. 21 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 № 321, передбачено, що особова справа формується з копій документів, зазначених у пункті 15 цього Порядку, заяви про взяття на облік, корінця оригінала направлення, скріпленого печаткою органу соціального захисту населення, копії договору та актів приймання-передачі робіт (надання послуг), картки.

Відповідно до п. 23 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 № 321, забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи протезами верхніх та нижніх кінцівок, ортезами шарнірними на нижні кінцівки та кріслами колісними здійснюється згідно з договорами, укладеними органом соціального захисту населення з підприємством та особою з інвалідністю, дитиною з інвалідністю, іншою особою або їх законними представниками (далі - тристоронній договір).

У позовній заяві позивач вказує на те, що ОСОБА_2 була забезпечена коляскою 12.04.2016, з терміном експлуатації до 12.04.2020 включно.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження факту видачі ОСОБА_2 та отримання нею технічних засобів реабілітації, тобто відсутні копії договору, актів приймання-передачі технічних та інших засобів реабілітаціїз доданими документами (гарантійний талон, інструкція з експлуатації та ін.), тощо.

Тобто, з боку позивача, жодними належними та допустимими доказами не підтверджений факт отримання ОСОБА_2 технічного засобу реабілітації, а саме коляски Brezzt-300 R із зазначенням конкретного періоду її експлуатації.

Порядок забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 № 321 містить перелік технічних та інших засобів реабілітації, якими забезпечуються особи з інвалідністю, та інші окремі категорії населення (Додаток 1).

У п. 14 вказаного вище Додатку 1 міститься перелік засобів для пересування (крісла колісні) із зазначенням строку, на який видається виріб.

Так, матеріали справи не містять, а з боку позивача не надано доказів того, технічним засобом для перебування якого саме виду забезпечена була ОСОБА_2 (із зазначенням строку, на який видано виріб), а з тексту позову вбачається лише «коляска».

Крім того, з боку позивача не надано жодних належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , оскільки з матеріалів справи вбачається наявність інших членів сім`ї та спадкоємців ОСОБА_2 .

Частиною 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради не підлягають задоволенню, у зв`язку з недоведеністю.

Керуючись: ст.ст. 12, 13, 133, 141, 258, 263, 259, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про повернення технічного засобу реабілітації - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Сугачова