Справа № 350/519/21
Провадження № 22-ц/4808/1588/21
Головуючий у 1 інстанції Максимів І. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюта І.О.

секретаря Мельник О.В.

з участю представника ОСОБА_1 адвоката Гордія В.Г.

позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2021 року ухвалене в складі судді Максиміва І.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 17.08.2020 року приблизно о 06 годині 30 хв. вона припаркувала свій автомобіль Chery QQ, реєстраційний номер НОМЕР_1 у с.Сваричеві по вул.Шевченка Рожнятівської ОТГ Калуського району навпроти власного будинку. Близько 07 години 30 хв до будинку зайшла свекруха та повідомила про пошкодження належного їй автомобіля. Вийшовши з чоловіком на вулицю побачили, що автомобіль дійсно пошкоджено, мав численні подряпини лако-фарбового покриття, весь в шерсті та слині. Згодом підійшов батько чоловіка ОСОБА_3 та повідомив, що щойно з його городу сільський фермер ОСОБА_1 , який неподалік має загін де випасає худобу, забрав свого бика. Через деякий час до подвір`я підійшов чоловік позивачки та відповідач, а також особа, яка займається ремонтом автомобілів. Оглянувши автомобіль ОСОБА_4 повідомив приблизну ціну для ремонту автомобіля в розмірі 600 дол. США. При даній розмові відповідач не заперечував, що саме його тварина завдала матеріальної шкоди однак сказав, що ціна є завищеною зокрема зазначає, що за ремонт, він готовий відшкодувати 200 дол.США. У зв`язку з тим, що не змогли прийти до спільної згоди щодо ціни відшкодування, того ж дня вони доставили автомобіль до експерта ОСОБА_5 для проведення оцінки вартості матеріальних збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу. Оскільки у добровільному порядку відповідач відмовився відшкодувати заподіяну шкоду, просила стягнути з ОСОБА_1 21 447 грн 10 коп. матеріальної шкоди, 2500 грн за проведення експертного дослідження заподіяної шкоди та судові втрати по справі.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , 21 447 гривень 10 копійок матеріальної шкоди, 2500 гривень витрат на проведення експертного дослідження, 908 гривень сплаченого судового збору, а всього разом 24855 (двадцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень 10 копійок.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з постановленням нового яким вімовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно зв`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права й постановив незаконне рішення. Зокрема, вважає, що рішення суду ухвалене на припущеннях, оскільки не встановлено свідків, які могли бути очевидцями заподіяння позивачці матеріальної шкоди. Також вважає, що належна відповідачу тварина перебувала на городі будинку по АДРЕСА_1 біля копни соломи, тим самим він випередив рух бика на вулицю Шевченка де був припаркований автомобіль позивачки. Це ще раз підтверджує, що бик на вулицю Шевченка не виходив та не контактував з автомобілем. Разом з тим, характер пошкодження автомобіля не є характерним для пошкодження твариною. Побиття, подряпини, слина та шерсть на деталях автомобіля, якщо вони і були то невідомо коли та хто їх наніс. Вважає домисли позивачки зроблені на її власних припущеннях з метою відремонтувати автомобіль за рахунок відповідача. Щодо твердення позивачки про те, що відповідач готовий був відшкодувати 200 дол.США, то він дійсно мав намір відшкодувати шкоду ОСОБА_3 за пошкодження брезенту та копиці сіна, однак не за автомобіль.

28 жовтня 2021 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечує, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити подану ним скаргу та скасувати рішенення суду першої інстанції.

ОСОБА_2 заперечила доводи апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим просить залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного утримання тварини відповідачем, було завдано шкоди майну позивачки, а саме було пошкоджено належний позивачці автомобіль "Chery QQ", реєстраційний номер НОМЕР_1 . Суд не прийняв до уваги заперечення сторони відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивачки не його твариною, оскільки дане твердження спростоване в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які вказали, що відповідач зазначеного дня забрав свого бика з території їхнього домогосподарства, бик був агресивний, розбив їм копицю сіна, порвав брезент, розкидав кукурудзу, після чого вони виявили пошкодження автомобіля належного позивачці. Крім того, з пояснення свідка ОСОБА_7 встановлено, що після пошкодження транспортного засобу, відповідач пропонував відшкодувати завдані його биком збитки шляхом повернення коштів у розмірі 200 доларів США, а отже на той час визнавав, що саме належний йому бик пошкодив автомобіль.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, власником автомобіля "Chery QQ", реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.32).

ОСОБА_9 керує транспортним засобом на підставі довіреності від 09 травня 2018 року, тобто на законних підставах є володільцем автомобіля "Chery QQ", реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 37).

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу "Chery QQ", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент пошкодження транспортного засобу застраховано в ПрАТ "УПСК» на підставі полісу № АР/7884066 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.05.2020 (а.с.40).

З долучених позивачкою фотокопій автомобіля вбачається, що на автомобілі "Chery QQ", реєстраційний номер НОМЕР_1 , наявні пошкодження у вигляді царапин (а.с. 84-92).

В обґрунтування позову позивачкою надано звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 293 від 18.08.2020, складеного експертом - оцінювачем ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобіля "Chery QQ", реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 21447 грн. 10 коп. (а.с.9-16).

За складання підприємцем ОСОБА_5 вищевказаного звіту позивачкою ОСОБА_9 проведено оплату у розмірі 2500 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0. .1 від 17.08.2020 (а.с. 8).

Згідно інформації наданої ДП «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» від 14.04.2021 вбачається, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2020 в господарстві ОСОБА_1 було зареєстровано 28 свійських тварин (а.с. 48).

На підтвердження відсутності огорожі станом на червень 2020 року у домогосподарстві належного ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , позивачка ОСОБА_2 надала витяги з фотографіями із Інтернет сторінки (а.с. 93-96).

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_10 ОСОБА_11 у судовому засіданні дали пояснення, що внаслідок неналежного утримання відповідачем свійських тварин - великої рогатої худоби, 17 серпня 2020 року було пошкоджено автомобіль позивачки.

Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України встановлено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частинами першою та другою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто зазначена норма передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно з частинами першою та другою статті 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на них поширюється режим речі, а правила поводження з тваринами встановлюється законом.

Таким законом є, зокрема Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження» у статті 9 якого визначено, що особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана супроводжувати домашню тварину поза місцями її постійного утримання. А також ця особа та особа, яка супроводжує домашню тварину зобов`язана забезпечити безпеку сторонніх людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою, крім того фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб.

Згідно із частиною четвертою статті 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Отже, судом першої інстанції було встановлено, що 17 серпня 2020 року автомобілю "Chery QQ", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у АДРЕСА_1 , було спричинено механічні пошкодження лакофарбованого покриття автомобіля.

Власником великої рогатої худоби, які 17 серпня 2020 року вільно випасалися на території пасовища с.Сваричів Рожнятівського району являється ОСОБА_1 .

Також судом було встановлено, що ОСОБА_1 залишив власну велику рогату худобу на пасовищі без належного догляду.

Таким чином, судом першої інстанції встановлена презумпція вини ОСОБА_1 , яка полягала у залишенні без належного догляду велику рогату худобу на пасовищі та наявність причинно-наслідкового зв`язку між його діями та спричиненою матеріальною та моральною шкоди.

Враховуючи наведені вищезазначені положення законодавства, а також беззаперечний факт спричинення тваринами шкоди автомобілю позивача, через відсутність належного контролю з боку ОСОБА_1 як їх власника та особи, яка зобов`язана здійснювати такий контроль, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у ОСОБА_1 права на відшкодування шкоди, заподіяної тваринами, які утримуються відповідачем. Розмір заподіяної шкоди відповідачем не оспроюється.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями, правильно встановив обставини справи,внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, обставини справи встановлюються тільки тим судом, який розглянув справу по суті на підставі поданих доказів, тому суд апеляційної інстанції розглядаючи справу без отримання нових доказів не може ухвалювати протилежне рішення.

У зв`язку з цим, суд відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність вини ОСОБА_1 у заподіянні позивачці шкоди, оскільки такі доводи спростовані судом першої інстанці, а нових доказів щодо відсутності вини відповідача у встановленому законом порядку не подані.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України) становить 2 189 грн.

Ціна позову в даній справі становить 24,855 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 189 грн*100=218 900 грн).

Отже зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Рожнятівського районного суду від 15 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 06 грудня 2021 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта