КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 367/9161/18 Головуючий у суді першої інстанції: Карабаза Н.Ф.
Номер провадження: 22-ц/824/7578/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 травня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2020 року про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2020 року затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо поділу майна подружжя.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 07 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що оскаржувану ухвалу на її адресу направлено не було, копію оскаржуваної ухвали її представником отримано лише 22 березня 2021 року, тому, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 30 серпня 2019 року була повідомлена про судове засідання призначене на 15 липня 2019 року, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 103).

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримала копію уточненої позовної заяви, що підтверджується розпискою (а.с. 120).

Окрім цього, 09 грудня 2019 року позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 до суду подано заяву (вх № 36204) про затвердження мирової угоди (а.с. 126), також апелянтом підписано саму мирову угоду (а.с. 127).

Також, ОСОБА_1 , 09 грудня 2020 року подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 128).

Тобто, відповідач ОСОБА_1 з 30 серпня 2019 року знала про те, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває дана цивільна справа і що по ній відкрито провадження. Тому, з урахуванням положень ч. 1. ст. 44 ЦПК України, ОСОБА_1 мала добросовісно користуватися процесуальними правами.

Крім цього, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 оскаржує ухвалу суду постановлену за результатами розгляду заяви про затвердження мирової угоди, яка підписана позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 . При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчиняв будь-які дії спрямовані на те, щоб дізнатись про стан судового провадження.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, оскаржувану ухвалу було постановлено 24 січня 2020 року, апеляційну скаргу на вказане судове рішення було подано 07 квітня 2021 року, тобто, більше ніж через рік після його постановлення. При цьому, апелянту було відомо про розгляд справи у суді першої інстанції, докази виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2020 року слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 24 січня 2020 року про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар