Справа № 182/7540/19
Провадження № 2/0182/1050/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді - Рибакової В.В., при секретарі - Шалівській А.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, яку уточнювала (а.с.1-3,24-26). В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/4 частина житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя її мати заповіту не склала. Спадкоємцями першої черги були вона (позивач) та батьки матері - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . З її батьком ОСОБА_5 її мати ОСОБА_2 була розлучена з 1996 року, про що їй відомо з рішення суду про позбавлення батька батьківських прав відносно неї. Їй відомо, що на день смерті матері він не був зареєстрований з нею та заяв до нотаріальної контори не подавав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/4 частина житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя 10.11.2006 року баба склала заповіт, яким все своє майно заповідала їй-позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід позивача ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/4 частина житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя 12.01.2006 року дід склав заповіт, яким все своє майно заповідав їй-позивачу.

Майно спадкодавцям належало на підставі договору міни від 05.04.1997 року. Після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк вона звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, де отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, їй рекомендовано звернутися до суду.

На підставі викладеного, просить суд визнати за нею ОСОБА_1 право власності на: 1/4 частину житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1/4 частину житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 1/4 частину житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, призначено проведення підготовчого засідання (а.с.29,30).

Ухвалою суду від 03.06.2020 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.92).

Від представника позивача на електронну адресу суду 05.05.2021 року надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, на позовних вимогах наполягають (а.с.37,152).

У матеріалах справи наявна заява представника відповідача Нікопольської міської ради Дніпропетровської області - Пометій М.І. про розгляд справи без представника, рішення просить прийняти у відповідності до діючого законодавства (а.с.38-47).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №193169175 від 16.12.2019 року, відсутні відомості щодо об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.33).

Згідно відповіді Комунального підприємства «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» №13 від 09.01.2020 року, що надійшла на запит суду (а.с.35), станом на 31.12.2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано в цілому за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на підставі договору міни від 05.04.1997 року р.№ 1219 посвідченого нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовською Ж.М. Вказане також вбачається з копії договору міни від 05.04.1997 року р.№ 1219, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовською Ж.М., відповіді КП «НМБТІ» №2501 від 15.12.2017 року (а.с.16,17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , мати позивача ОСОБА_1 (а.с.5,7). До дня смерті ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.50).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З відповіді завідувача Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Балашової В.М. №163/01-16 від 29.01.2020 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , заведена спадкова справа № 313/2005 року (а.с.50), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №96813 від 29.04.2005 року (а.с.62), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59196016 від 29.01.2020 року (а.с.51).

З копії спадкової справи № 313/2005 року заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.53-63) вбачається, що 29.04.2005 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діє за себе особисто та як опікун над неповнолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно рішення виконкому Нікопольської міськради від 21.09.2000 року №588/3, які мешкають в АДРЕСА_1 (а.с.54), про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їх доньки та матері їх онуки - ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 та просили видати їм свідоцтво про право на спадщину за законом. При цьому повідомили, що інших спадкоємців, передбачених законом, немає та чоловіка який її пережив немає. 29.04.2005 року на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за №1-1202, №1-1203, №1-1204 на грошові внески, кожному як спадкоємцю 1/3 частки майна (а.с.60-61,62-63).

Інших спадкоємців судом не встановлено. Згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2009 року ухваленого у справі №2-4239/09 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: Відділ опіки та піклування Нікопольської міської ради про позбавлення батьківських прав, яке набуло чинності 11.12.2009 року (а.с.27), позбавлено батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у відношенні його дочки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказаним рішенням встановлено, що матір дитини, дочка позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 1996 році їх дочка розлучилась з відповідачем.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 кожний із спадкоємців успадкував 1/3 частку спадкового майна, тобто по 1/12 частині спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , баба позивача ОСОБА_1 (а.с.5,6,8). До дня смерті ОСОБА_3 проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.50,68 - на звороті). На день смерті з нею були зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частина (1/4 частина належала їй на підставі договору міни + 1/12 частина після смерті ОСОБА_2 = 1/3) житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З відповіді завідувача Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Балашової В.М. №163/01-16 від 29.01.2020 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , заведена спадкова справа № 542/2017 року (а.с.50), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50031216 від 27.11.2017 року (а.с.73), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59196119 від 29.01.2020 року (а.с.64).

За життя 10.11.2006 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 10.11.2006 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М., зареєстровано в реєстрі за №1-3568 (а.с.10), згідно якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження: усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, заповіла онуці ОСОБА_1 . Викладене підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59196156 від 29.01.2020 року (а.с.65).

З копії спадкової справи № 542/2017 року заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с.66-75) вбачається, що 27.11.2017 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_1 (а.с.67) про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її баби ОСОБА_3 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: 1/3 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований адресою: АДРЕСА_1 . При цьому повідомили, що інших спадкоємців, передбачених законом, немає. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59196119 від 29.01.2020 року (а.с.64) вбачається, що свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видавалися. В матеріалах спадкової справи наявний Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №9 від 27.11.2017 року (а.с.72), згідно якого 26.10.1957 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 832. ОСОБА_4 , як непрацездатний вдівець, у відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (1/6 частина спірного будинку). Враховуючи викладене, ОСОБА_1 за заповітом після смерті баби успадкувала 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців судом не встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , дід позивача ОСОБА_1 (а.с.5,6,9). До дня смерті ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.50,79). На день смерті з ним була зареєстрованп ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина (1/4 частина належала йому на підставі договору міни + 1/12 частина після смерті ОСОБА_2 + 1/6 частина обов`язкова частка у спадщині після смерті ОСОБА_3 = 1/2) житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

З відповіді завідувача Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Балашової В.М. №163/01-16 від 29.01.2020 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , який до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , заведена спадкова справа № 541/2017 року (а.с.50), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50031168 від 27.11.2017 року (а.с.83-на звороті), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59196217 від 29.01.2020 року (а.с.74,75).

За життя 12.01.2006 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 12.01.2006 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С., зареєстровано в реєстрі за №1-18 (а.с.11,86), згідно якого на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і все те, що буде йому належати заповів онуці ОСОБА_1 . Викладене підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59196256 від 29.01.2020 року (а.с.76).

З копії спадкової справи № 541/2017 року заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (а.с.77-87) вбачається, що 27.11.2017 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_1 (а.с.78) про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її діда ОСОБА_4 , який мешкала за адресою: АДРЕСА_1 та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований адресою: АДРЕСА_1 . При цьому повідомили, що інших спадкоємців, передбачених законом, немає. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59196217 від 29.01.2020 року (а.с.74) вбачається, що свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не видавалися. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2019 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Балашовою В.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з ненаданням спадкоємцем оригіналу документа, що посвідчує право власності на житловий будинок. Інших спадкоємців судом не встановлено.

В матеріалах справи також наявна копія постанови державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Балашової В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2019 року, яка була направлена позивачу та яка було додана позивачем до позову, згідно якої відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , так як ОСОБА_1 , онука померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та дочка померлої ОСОБА_2 , не може надати для оформлення спадщини оригінал документа, що посвідчує право власності на житловий будинок (а.с.14,15).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1258 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого мана.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмові від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Враховуючи викладене, обставини справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, враховуючи частки спадщини прийняті спадкоємцями після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , факт прийняття спадщини позивачем після усіх спадкодавців, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частину житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст. ст.15,16,1216,1217,1220,1221,1223,1233,1234,1235,1241,1268 ЦК України, ст.ст. 12,13,76-78,81,89,259,263-265,268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Нікопольської міської ради (адреса місцезнаходження: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 3, код ЄДРПОУ - 37338501) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за заповітом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частину житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова