Справа № 212/4040/21
У Х В А Л А

18 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки,-

встановив:

До Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0,0537 га з кадастровим номером 0:04:454:0012 до дати набрання судовим рішення чинності.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона звернулася до суду із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності позивача та ОСОБА_3 , як такого, що набуто ними під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частку нерухомого майна.

Підставою забезпечення позову позивачем зазначено те, що невжиття заходів забезпечення може привести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та доданими до заяви документами, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до заяви про забезпечення позову містяться у ст. 151 ЦПК України. Однак, визначені в зазначеній статті вимоги, заявником не виконано.

Не виконано вимоги п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України щодо необхідності зазначення в заяві інших відомостей, потрібних для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, однак ОСОБА_1 не надала суду доказів щодо вартості нерухомого майна, на який вона просить накласти арешт, тобто не можливо визначити співмірність забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, оскільки подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116-117, 149-154, 157, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки - повернути.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з додержанням вимог статті 151 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Ухвала суду складена та підписана 18 травня 2021 року.

Суддя О. Н. Борис