Справа № 310/10/21
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Прінь І.П.

за участі секретаря судового засідання Бевз О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором №б/н від 22.04.2009 року у сумі 9812,11 грн., а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позову вказував на те, що 22.04.2009 року між банком і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №б/н, за яким позичальник отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер. Спадкоємці після смерті ОСОБА_4 мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 16.07.2019р. по 16.01.2020р. Спадкоємцями, які постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується копіями паспортів позичальника і відповідачів. Таким чином, відповідачі вважаються таким, що прийняли спадщину, до складу якої, у тому числі, входять і боргові зобов`язання спадкодавця. 02.04.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Бердянської державної нотаріальної контори. 28.07.2020 року позивачем була отримана відповідь Бердянської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. 09.10.2020 року на адресу спадкоємців позичальника був направлений лист-претензія, в якій позивач пред`явив свої претензії щодо повернення кредитних коштів, але відповідачі жодних дій з їх повернення не вчинила. Станом на дату смерті позичальника за кредитним договором б/н від 12.04.2011 року становить 9812,11 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Ухвалою суду від 21.01.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.73-76).

Ухвалою суду від 12.03.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином (а.с.61,111-112). Причини неявки суду не повідомили. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без представника.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Судові повістки повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Виклик відповідачів був здійснений шляхом опублікування оголошення про їх виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Причини неявки відповідачі суду не повідомили, відзив на позов не подали.

Суд розглядає справи за відсутності представника позивача і відповідачів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.79 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

22.04.2009 року ОСОБА_4 звернувся до Банку з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.24). В цій анкеті-заяві відповідач висловив згоду, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг та засвідчив підписом, що ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.88-89).

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором № б/н від 22.04.2009 року станом на 04.11.2020 року становить 9812,11 грн., яка складається із: 4881,39 грн.- заборгованості за простроченим тілом кредиту; 589,05 грн.- заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 4341,67 грн.- нарахована пеня (а.с.7-12).

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст.1268 ЦК України).

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

02.04.2020 року Банк направив до Бердянської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 27.03.2020, в якій банк просить повідомити спадкоємців померлого ОСОБА_4 про наявність у спадкодавця заборгованості перед банком у розмірі 9812,11 грн. за кредитним договором №б/н від 22.04.2009 року (а.с.45,46).

28.07.2020 року Банк отримав відповідь Бердянської державної нотаріальної контори від 08.04.2020 року, в якій зазначалось, що претензія кредитора отримана, заведена спадкова справа №96/2020. (а.с.47).

09.10.2020 року банк направив відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 лист-претензію про сплату заборгованості померлого позичальника у розмірі 9812,11 грн. за кредитним договором №б/н від 22.04.2009 (а.с.48-50, 51-54).

Згідно із довідкою відділу реєстрації місця проживання виконкому Бердянської міської ради від 01.02.2021року №0641 встановлено, що станом на 16.07.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 були зареєстровані ще чотири особи: ОСОБА_1 , 1986 року народження, ОСОБА_3 , 1954 року народження, ОСОБА_5 , 1976 року народження, ОСОБА_2 , 1982 року народження (а.с.99). Вказані особи були зняті з реєстрації місця проживання за цією адресою влітку 2020 року і на час розгляду справи в суді місце їх проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.95-99).

Відповідно до ч.2 ст. 3 ЦК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З копії паспорту померлого ОСОБА_4 , який був наданий позивачем до позовної заяви, вбачається, що померлий перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , 1964 року народження (а.с.37 на звороті).

Разом з тим, АТ КБ «ПриватБанк» не надано жодних доказів на підтвердження наявності родинних відносин між відповідачами та померлим, ступені їх родинності тощо. При цьому, за приписами ч. 1 ст. 1264 ЦПК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини мають право на спадкування у четверту чергу за законом.

Матеріали справи не містять взагалі доказів того, що відповідачі у справі є спадкоємцями померлого. Клопотань про витребування таких доказів позивачем не заявлялося і суду позивачем не надано.

З наданої Бердянською державною нотаріальною конторою копії Спадкової справи №96/2020 встановлено, що Спадкова справа була заведена нотаріусом 07.04.2020 року на підставі отриманої 07.04.2020 року претензії кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» щодо майна померлого боржника ОСОБА_4 .

Спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися.

Заповіт померлий не складав, що підтверджується копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру станом від 29.08.2020 року (а.с.90-91).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2021 року відомостей щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності, інших речових прав, іпотек, обтяжень на нерухоме майно не зареєстровано ( а.с.106).

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживав на час смерті ОСОБА_4 , належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.2020 року (а.с.107-108).

Таким чином, сам по собі факт реєстрації місця проживання відповідачів і померлого ОСОБА_4 за однією адресою, не свідчить про прийняття відповідачами спадщини після смерті позичальника.

Доказів наявності померлому будь-якого спадкового майна суду не надано і відомостей про це матеріли справи не містять.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватбанку є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12,13,78-81, 263-265, 268, 273,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 11.05.2020 року.

Суддя І. П. Прінь