ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-187/11Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В.
Провадження № 22-ц/817/750/21 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

08 червня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Хома М. В., Щавурська Н. Б.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2019 року задоволено заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Замінено стягувача - Публічне акціонернетовариство «БанкФорум» () у справі №2-187/11 за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу на його правонаступника - Товариство зобмеженою відповідальністю«Фінансова компанія«Інвестохіллс Веста» (місцезнаходження: м.Київ вул.Олексія Терьохіна, буд.8А офіс 111, ).

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням суду, 20 травня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , через засоби поштового зв`язку, подав до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду з тих підстав, що ОСОБА_1 не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, про наявність судового провадження №6/602/5/2019 ОСОБА_1 дізнався 06 травня 2021 року на сайті Судової Влади. Вказує, що з оскаржуваною ухвалою ОСОБА_1 ознайомився 07 травня 2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи №2-187/11.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що серед основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Відповіднодо статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду.Рівень доступу, наданий національнимзаконодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції дослідивши доводи поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, беручи до уваги те, що матеріалами справи не підтверджено того , що боржнику ОСОБА_1 було відомо про розгляд судом першої інстанції заяви ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестхіллс Веста" у справі №2-187/11, а також враховуючи відсутність відомостей у справі про його належне повідомлення про розгляд справи на 13.11.2019 року та відомостей про отримання апелянтом оскаржуваного судового рішення, вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, оскільки його пропущено з поважних причин.

Враховуючи поважність причин пропуску строку, а також для забезпечення можливості реалізації конституційного права на апеляційне оскарження, є підстави для поновлення строку.

Апеляційна скарга відповідає вимогам ст.356 ЦПК України.

Підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення чи відмови у відкритті апеляційного провадження немає.

Керуючись ст.ст. 127, 354, 357-359, 360, 361 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження-задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Лановецького районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2019 року

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Лановецького районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2019 року.

Надати строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

До відзиву додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Учасники справи можуть ознайомитись з інформацією про рух справи на офіційному веб порталі судової влади України обравши назву суду, рубрику "громадянам" та "інформація щодо розгляду судових справ" за посиланням https://court.gov.ua/fair/sud1990/

Головуючий: Сташків Б.І.

Хома М.В.

Судді: Щавурська Н.Б.