Дата документу 29.04.2021 Справа № 334/7324/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/7324/20
Провадження №22-ц/807/1480/21
Головуючий в 1-й інстанції Філіпова І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2021 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 08 лютого 2021 року) у справі за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої субсидії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява позивача до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої субсидії в сумі 22 534, 99 грн, а також сплаченої суми судового збору у розмірі 2102 грн. Позов мотивований тим, що 30.05.2018 року відповідач звернувся до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради із заявою про призначення субсидії. Разом з заявою було подано декларацію про доходи, витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. У розділі декларації про транспортні засоби із дати випуску яких минуло менш ніж 5 років (крім мопеда), що перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї із складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання, відповідач вказав транспортний засіб «accord», держаний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2006. Рішенням про призначення субсидії від 09.07.2018 року відповідачу було нараховано субсидію. Рішенням комісії від 23.01.2020 року, протокол №5, за результатами аналітичного пошуку транспортних засобів по «НАІС ДДАІ» МВС України, було виявлено, що відповідач є власником транспортного засобу HONDA XR 125L (мотоцикл) 2013 року випуску. Оскільки позивачем було виявлено транспортний засіб, якій належить на праві власності відповідачу, 2013 року випуску, проте в декларації про доходи від 30.05.2018 року вказаний транспортний засіб вказано не було, позивач прийшов до висновку, що відповідач при заповненні декларації вніс завідома недостовірні відомості, що є підставою для повернення субсидії. У зв`язку з цим, рішенням комісії від 23.01.2020 року було відмінено нарахування субсидії та зроблений перерахунок за період з 01.05.2018 року по 31.01.2019 року в сумі 14835, 36 грн, та з 01.02.2019 року по 30.04.2019 року в сумі 7699, 63 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив суму надміру виплаченої субсидії, позивач змушений звернутися до суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2021 року, у задоволенні позову Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої субсидії відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що при зверненні за субсидією, в травні 2018 року у відповідача був наявний транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років, а від так такий транспортний засіб має бути внесений до декларації про доходи і витрати осіб. Оскільки такі відомості відповідачем внесені не були, позивачем правомірно припинено нарахування субсидії і заявлені вимоги до суду про стягнення надміру перерахованої субсидії.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Корсік Я.І., зазначив, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2021 року це 227 000 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2270,00 грн. (2270,00 грн. Х 100 = 227 000 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з заявою від 30.05.2018 року до Управління соціального захисту населення по Дніпровському району з метою отримання житлової субсидії. Разом з заявою, відповідачем 30.05.2018 року було подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. В розділі IV Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку і з дати випуску яких минуло менше ніж 5 років (крім мопеда), що перебувають у власності або володінні осіб, що входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання) вказаної декларації зазначена інформація, що ОСОБА_1 має транспортний засіб «accord», держаний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2006.

На підставі вказаних документів позивачем було прийнято рішення про призначення житлової субсидії ОСОБА_1 з 01.05.2018 року.

Згідно копії протоколу №5 від 23.01.2020 року рішенням комісії по вирішенню питань, пов`язаних з наданням житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям прийнято рішення про припинення житлової субсидії з 01.01.2020 року на підставі подання заступника начальника управління.

Відповідно до копії результатів аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України ОСОБА_1 є власником транспортного засобу HONDA XR 125L (мотоцикл) 2013 року випуску, д/н НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , що також підтверджується копією свідоцтва по реєстрацію транспортного засобу.

Згідно розрахунку позивача розмір надмірно перерахованої субсидії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 року по 31.01.2019 року складає 14835, 36 грн, та з 01.02.2019 року по 30.04.2019 року - 7699, 63 грн.

Відповідно до листа ТОВ «Макфорт» №20/02-20 від 20.02.2020 року мотоцикл HONDA XR 125L (мотоцикл), № НОМЕР_3 , 22.05.2013 року був відвантажений заводом виробником в Китаї морському перевізнику для транспортування та подальшої реалізації офіційному дистриб`ютору марки HONDA в Україні ТОВ «Хонда України», що підтверджується копією вантажномитної декларації, код 2761 (Коносамент) від 22.05.2013 року та кодом 3105 (Рахунок-фактура, інвойс) від 20.05.2013 року.

Згідно копії довідки ТОВ «Прайд Мотор» №01-064 від 10.03.2020 року датою виробництва мотоциклу HONDA XR 125L (мотоцикл), № НОМЕР_3 є 06.05.2013 року.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до висновку, що на день заповнення відповідачем декларації про доходи 30.05.2018 року, транспортному засобу HONDA XR 125L (мотоцикл) з дати випуску минуло більше ніж 5 років, тому у відповідача не було обов`язку вказувати вказаний транспортний засіб у декларації, а відповідно відповідачем було надані достовірні відомості про наявні у нього транспортні засоби.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Відповідно до пп.2 п.14 Положення про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого побутового палива, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 року №848, житлова субсидія не призначається, якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у власності транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років.

Відповідно до ч.2 ст. 251 ЦК України, терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст. 252 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. (ст. 253, ч.1 ст.254 ЦК України).

Згідно копії довідки ТОВ «Прайд Мотор» №01-064 від 10.03.2020 року датою виробництва мотоциклу HONDA XR 125L (мотоцикл), № НОМЕР_3 є 06.05.2013 року.

Таким чином, на день заповнення відповідачем декларації про доходи 30.05.2018 року, транспортному засобу HONDA XR 125L (мотоцикл) з дати випуску минуло більше ніж 5 років, тому у відповідача не було обов`язку вказувати вказаний транспортний засіб у декларації.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 29 квітня 2021 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков