Справа № 555/2165/20
Номер провадження 2/555/92/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

з участю позивача- ОСОБА_1

відповідача- ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Захарчука М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що у липні 2019 року ОСОБА_2 вирішив продати ОСОБА_1 (домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки площею 0,30 Га та 0,25 Га, за заздалегідь обумовленою ціною у розмірі 7 000,00 доларів США. На підтвердження намірів сторін. Позивач передав, а Відповідач отримав 3 500 доларів США готівкою в якості завдатку, про що Відповідач склав розписку та віддав її Позивачу. Кошти були передані за участі свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про що зазначено безпосередньо у розписці. Позивач тривалий час проживав у Домоволодінні використовуючи його для власних потреб на підставі усної домовленості з Відповідачем, без переоформлення на себе права власності. Вказане підтверджується, зокрема, постановою слідчого Березнівського ВП Сарненського ВП ГУП у Рівненській області старшого лейтенанта поліції Андрощук Д.Р. від 30.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000205 від 10.04.2020 року. Вродночас 07 вересня 2020 року, без відома Позивача, Відповідач продав Домоволодіння ОСОБА_6 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Трембіцьким В.Я. під реєстровим №657. Таким чином, Відповідач не виконав узятих на себе зобов`язань, ввів Позивача в оману та заволодів коштами. Переданими в якості завдатку за Домоволодіння. Враховуючи наведене, 05.10.2020 року Позивач направив Відповідачу вимогу у якій вимагав протягом семи днів з моменту її пред`явлення сплатити грошові кошти у розмірі 3 500.00 доларів США або гривневий еквівалент означеної суми, виходячи із офіційного курсу НБУ станом на день повернення коштів. Цією вимогою Позивач попередив Відповідача, що у випадку неповернення коштів він буде вимушений звернутись до суду із позовом про стягнення 3500 дол. США та санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України, з покладенням на Відповідача судових витрат. Вимога Позивача була отримана Відповідачем 15.10.2020 року, однак залишена останнім без будь-якої відповіді.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

16 грудня 2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите загальне позовне провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якій вказав ,що позовні вимоги не визнає, вважаю їх безпідставними та необґрунтованими виходячи наступного. Дійсно, на праві власності йому належав житловий будинок в АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки площею 030, та 0,25 га. Вказані об`єкти нерухомості я мав намір продати. У липні 2019 року він домовився із позивачем ОСОБА_1 про продаж йому домоволодіння та двох земельних ділянок за ціною 7 500 доларів США. Він отримав від позивача ОСОБА_1 завдаток в сумі 3500 доларів США, про що склав розписку. Іншу суму коштів ОСОБА_1 мав передати під час укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу до кінця 2019 року. На прохання ОСОБА_1 він передав йому ключі від домоволодіння, оскільки він пояснив, що хоче там залишити деякі свої речі.Приблизно у вересні 2019 року ОСОБА_1 самовільно, без його відома, розібрав літню кухню, демонтував будинок в середині. Оскільки він в той час знаходився за кордоном, його дружина ОСОБА_5 вказала ОСОБА_1 на неправомірність його дій та заборонила проводити в будинку будь-які роботи. Останній повідомив, що готовий передати іншу суму коштів та укласти договору купівлі-продажу. Станом на 20 вересня 2019 року він підготував всі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору: отримав витяг з ДЗК про земельну ділянку від 20.09.2019, отримав звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки та звіт про оцінку майна станом на 20.09.2019, які були проведені за його кошти. Про готовність документів він повідомив ОСОБА_1 . На неодноразові телефонні дзвінки та особисті розмови із ОСОБА_1 , останній кожний раз просив зачекати ще кілька днів. 15 жовтня 2019 року він оформив довіреність на право продажу нерухомого майна на свою дружину ОСОБА_5 , оскільки він вимушений був знову виїжджати за кордон. ОСОБА_1 він повідомив, що всі повноваження по продажу нерухомого майна його дружина. ОСОБА_1 продовжував ухилятися від зустрічей із дружиною, на її телефонні дзвінки не відповідав. До кінця 2019 року договір купівлі-продажу так і не був укладений з вини позивача. Наприкінці березня 2020 року ОСОБА_1 черговий раз запевнив про готовність оформити договір-купівлі продажу, а тому він повторно замовив оцінку майна та отримав витяг з ДЗК про земельну ділянку. Однак і в цей раз ОСОБА_1 став уникати зустрічей з ним та з її дружиною. 27 квітня 2020 року він звернувся до Березнівського відділення поліції із заявою про вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України за умисне пошкодження належного йому майна, а саме літньої кухні та будинку. В заяві чітко вказано, що ОСОБА_1 ухиляється від укладення договору купівлі-продажу будинку. Доказом ухилення ОСОБА_1 від укладення договору купівлі-продажу є долучена ним до позову копія постанови від 30.04.2020 про закриття кримінального провадження. Як вбачається із вказаної постанови ОСОБА_1 подав до поліції заяву про крадіжку його дружиною ОСОБА_5 акумуляторної батареї з території господарства по АДРЕСА_1 . Під час досудового розслідування ОСОБА_5 була допитана в якості свідка та пояснила, що взяла акумуляторну батарею для того, щоб ОСОБА_7 , помітивши її зникнення, прийде до неї та між ними відбудеться розмова з приводу оформлення договору купівлі-продажу, від укладення якого ОСОБА_1 ухиляється. 07 вересня 2020 року, так і не дочекавшись від ОСОБА_1 виконання домовленостей, домоволодіння та земельну ділянку він продав іншій особі. Передана позивачем ОСОБА_1 сума 3500 доларів США є завдатком, про що прямо зазначено у написаній розписці. Оскільки договір купівлі-продажу не був укладений з вини позивача, який ухилявся від його укладення, сума завдатку не підлягає поверненню .

ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив , вказав , що доводи відповідача викладенні у відзиві , не відповідають дійсності та не спростовують аргументів , покладених в основу позовної заяви , а тому підлягають відхиленню .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю , просив задовольнити позов з викладених обставин в позові .

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача - адвокат Захарчук М.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову повністю.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з наступним.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно розписки ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 3 500 доларів США готівкою в якості завдатку. Кошти були передані за участі свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові.

Враховуючи наведені обставини та виходячи з аналізу вищезгаданих норм закону, суд приходить до висновку, що сторони умовами попереднього договору погодили, що сплачена позивачем ОСОБА_1 сума на користь відповідача ОСОБА_2 виступала в якості забезпечення укладення основного договору та є саме завдатком, а не авансом.

Отже правовідносин сторін щодо правових наслідків невиконання умов попереднього договору та не укладення основного договору, врегульовано саме ст.571 ЦК України.

Згідно ст.571 ЦК України, встановлено, що якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

05 жовтня 2020 року позивач направив відповідачу вимогу, у якій вимагав протягом семи днів з моменту її пред`явлення сплатити грошові кошти у розмірі 3 500.00 доларів США або гривневий еквівалент означеної суми, виходячи із офіційного курсу НБУ станом на день повернення коштів. Цією вимогою позивач попередив відповідача, що у випадку неповернення коштів він буде вимушений звернутись до суду із позовом про стягнення 3500 дол. США та санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України, з покладенням на відповідача судових витрат. Вимога позивача була отримана відповідачем 15 жовтня 2020 року, однак залишена останнім без будь-якої відповіді.

Положеннями ст.611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

В судовому завсіданні встановлено, що відповідачу- ОСОБА_2 на праві власності належав житловитй будинок АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки площею 0,30 та 0,25 га , вказані об"єкти відповідач ОСОБА_2 мав намір продати. У липні 2019 року він домовився із позивачем ОСОБА_1 про продаж ОСОБА_1 домоволодіння та двох земельних ділянок за ціною 7500 доларів США. Відповідач отримав від позивача ОСОБА_1 завдаток в сумі 3500 доларів США, про що склав розписку. Іншу частину коштів ОСОБА_1 мав передати під час укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу до кінця 2019 року . На прохання позивача ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 передав йому ключі від домоволодіння, оскільки він пояснив , що бажає там залишити деякі свої речі. Приблизно в вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 самовільно розібрав літню кухню, демонтував будинок всередині. Оскільки відповідач ОСОБА_2 в той час знаходився за кордоном , то його дружина- ОСОБА_5 вказала ОСОБА_1 на неправомірність його дій та заборонила проводити будь-які роботи в будинку. ОСОБА_1 повідомив, що готовий передати іншу суму коштів та укласти договір купівлі- продажу.

Станом на 20 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_2 підготував всі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору, а саме: отримав витяг з ДЗК про земельну ділянку від 20 вересня 12019 року, отримав звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки та звіт про оцінку майна станом на 20 вересня 2019 року, які були проведені за кошти відповідача ОСОБА_2 . Про готовність документів відповідач ОСОБА_2 повідомив позивача ОСОБА_1 .На неодноразові телефонні дзвінки та особисті розмови із ОСОБА_1 останній кожен раз просив зачекати ще кілька днів.

15 жовтня 2019 року відповідач ОСОБА_2 оформив довіреність на право продажу нерухомого майна на свою дружину- ОСОБА_5 , оскільки вимушений був виїжджати за кордон. Відповідач ОСОБА_2 повідомив позивача ОСОБА_1 що всі повноваження по продажу нерухомого майна має дружина- ОСОБА_5 . Однак ОСОБА_1 продовжував ухилятися від зустрічей із дружиною відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_5 , на її телефонні дзвінки не відповідав, а тому до кінця 2019 року договір купівлі- продажу так і не був укладений з вини позивача ОСОБА_1 .

Наприкінці березня 2020 року позивач ОСОБА_1 черговий раз запевний відповідача ОСОБА_2 про готовність оформити договір купівлі- продажу, а тому відповідач - ОСОБА_2 повторно замовив оцінку майна та отримав витяг з ДЗК про земельну ділянку. Однак і в цей раз позивач ОСОБА_1 став уникати зустрічей з ОСОБА_2 та з його дружиною- ОСОБА_5

27 квітня 2020 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Березнівського відділення поліції із заявою про вчинення позивачем ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України- за умисне пошкодження належного йому майна, а саме літньої кухні та будинку.Як видно із заяви, у ній чітко вказано, що ОСОБА_1 ухиляється від укладення договору купівлі- продажу будинку.

Доказом ухилення ОСОБА_1 від укладення договору купівлі-продажу є копія постанови від 30.04.2020 про закриття кримінального провадження. Як вбачається із вказаної постанови ОСОБА_1 подав до поліції заяву про крадіжку його дружиною ОСОБА_5 акумуляторної батареї з території господарства по АДРЕСА_1 . Під час досудового розслідування ОСОБА_5 була допитана в якості свідка та пояснила, що взяла акумуляторну батарею для того, щоб ОСОБА_7 , помітивши її зникнення, прийде до неї та між ними відбудеться розмова з приводу оформлення договору купівлі-продажу, від укладення якого ОСОБА_1 ухиляється.

07 вересня 2020 року , ОСОБА_2 продав домоволодіння та земельну ділянку іншій особі, оскільки ОСОБА_1 не виконав домовленостей щодо купівлі домоволодіння та земельної ділянки.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, передана відповідачу ОСОБА_2 позивачем ОСОБА_1 сума 3500 доларів США є завдатком, про що прямо зазначено у написаній розписці.

Оскільки договір купівлі- продажу не був укладений з вини позивача ОСОБА_1 , який ухилявся від його укладення, сума завдатку не підлягає поверненню в силу приписів ст. 571 ЦК України, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 546, 570, 571, 611, 614, 617, 626, 628, 635 України, ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», ст.ст.4,12,76-82,141,259,263-265,268,272,274-279, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити .

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 .

Суддя: Мельничук Н. В.