Справа № 454/454/20 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/3254/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області в складі судді Веремчука О.А. від 02 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення аліментів задоволено частково.

Змінено призначений за рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17.10.2017 року по справі №454/2586/17 розмір (спосіб стягнення) аліментів, який підлягав стягненню з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання дитини.
Вирішено стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) на дитину щомісяця але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.
Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю, стягувати з ОСОБА_3 в її користь аліментів на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення сином повноліття.
Вважає, що суд першої інстанції допустив порушення матеріального і процесуального права, не дослідивши усіх наявних матеріалів справи та не встановивши дійсних правовідносин між сторонами. Зазначає, що суд в своєму рішенні вказав, що при прийнятті рішення бере до уваги, що на утримання Відповідача на даний момент перебуває дружина та двоє малолітніх дітей. При цьому, в рішенні Суд не вказує, чому саме дружина (на яких підставах) перебуває на утриманні у Відповідача, а також в рішенні не вказуються дані двох дітей. Жодних підтверджень, якими обґрунтовуються такі дані в рішенні не наведено. Доказів про стягнення з Відповідача аліментів на користь дітей, тощо. Вказує, що на даний момент їхньому синові виповнилося 12 років, а відповідно збільшились потреби та видатки на ці потреби, те, що Відповідач має постійне високооплачуване місце роботи, стан здоров`я його не погіршився, а відповідно на думку Позивача, він має змогу оплачувати заявлений розмір аліментів. Вважає, що присудження судом аліментів у розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) Відповідача не відповідає інтересам дитини, не забезпечить йому належного матеріального утримання.
Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на неї, відповіді на відзив, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 84, 182, 180 СК України, задовольняючи частково позов, виходив з того, що згідно свідоцтва про народження у сторін на утриманні є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про що зроблено відповідний актовий запис №65 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 . Відповідно до рішення Сокальського районного суду Львівської області від 22.11.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Суд встановив, що згідно Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 17.10.2017 року, про стягнення аліментів та про збільшення розміру аліментів відповідно, ОСОБА_3 було зобов`язано сплачувати аліменти в користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд при прийнятті рішення брав до уваги, що на утриманні Відповідача на даний момент перебуває дружина та двоє малолітніх дітей, а тому суд розраховував частку стягнення з усіх видів заробітку виходячи з наступного враховуючи, що Відповідач і на даний момент сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі більше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, має ще на утриманій двох малолітніх дітей та дружину. Суд погодився, що відповідач повинен і сам одягатися, харчуватися сплачувати за комунальні послуги, щоб мати змогу працювати, утримувати нову родину та оплачувати аліменти, а тому суд вважав, що при ухваленні рішення слід стягувати з Відповідача 1/8 частку усіх видів заробітку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищенаведеного суд прийшов до висновку, що слід змінити призначений за рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17.10.2017 року по справі №454/2586/17 розмір (спосіб стягнення) аліментів, який підлягав стягненню з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання дитини. Суд вирішив стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) на дитину щомісяця але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; обставини, які суд вважав встановленими лише частково відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду підлягає зміні.

13.02.2020 ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , у якому просила змінити (збільшити) розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.02.2020 і до повноліття дитини.

Позовна заява мотивована тим, що 22.08.2006 року між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було укладено шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований Великомостівською міською радою у м. Великі Мости Сокальського району, про що зроблений актовий запис серії І-СГ № 041056. У шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.08.2008, який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні з часу розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, в той час, коли відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач з 2010 року не бере участі у вихованні та належному утриманні їхньої спільної дитини. Вказує, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 22.11.2010 року, відповідно до рішення Сокальського районного суду Львівської області № 2-1048/10. На підставі рішень Сокальського районного суду Львівської області по справах № 2-831/10 від 06.05.2010р., № 454/2586/17 від 17.10.2017р., про стягнення аліментів та про збільшення розміру аліментів відповідно, ОСОБА_3 було зобов`язано сплачувати аліменти в користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи той факт, що відповідач будь-якої участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться нею і навіть не спілкується, додаткових витрат, які пов`язані зокрема, з розвитком здібностей дитини (відвідування додаткових занять понад шкільну програму, гуртків та музичної школи) не несе, як також передбачено ст. 185 СК України, розмір аліментів визначених останнім рішенням суду на сьогоднішній час не відповідає реальним затратам на належне утримання та виховання сина ОСОБА_5 , а позивач одна його не забезпечує, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки, як відомо позивачу, працює у ПАТ «Шахта «Надія» (Шахта № 9 «Великомостівська»), що у м. Соснівка Львівської області та має постійний дохід. Однак, посада відповідача та розмір його заробітної плати їй невідомі. Так, на скільки відомо позивачу, відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати розмір аліментів на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленомуКабінетом Міністрів України. Якщо після виконання аліментних зобов`язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, сторони перебували у шлюбі з 22.08.2006 року, який рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 22 листопада 2010 року розірвано (а.с. 8).

Під час перебування сторін у шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19 вересня 2008 року (а.с. 7).
Судом встановлено, що син ОСОБА_4 проживає з позивачкою ОСОБА_2 , що підтверджується актом виконавчого комітету Великомостівської міської ради №26 від 24.01.2020 (а.с. 10) та відповідно перебуває на її повному утриманні.
Згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 листопада 2017 року про зміну розміру аліментів, ОСОБА_3 було зобов`язано сплачувати аліменти в користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Згідно інформації наданої ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» від 10 серпня 2020р. №3-1.6-09/763, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працює гірником очисного забою на дільниці з видобутку вугілля ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» (а.с. 52).
Також, з матеріалів справи вбачається, що на утриманні ОСОБА_3 перебувають неповнолітні діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 23-26). Дружина не працює.
Окрім цього, з довідки ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» №2622 від 28.12.2020 року вбачається, що заробітна плата відповідача становить 97361,88 грн. за шість місяців (а.с. 87), відповідно середньомісячна після здійснення відповідних стягнень складає 16226,98 грн.
Крім цього, як вбачається із Довідки КНП «Великомостівської міської лікарні» №3 від 20 січня 2021 року, ОСОБА_2 перебуває у стані вагітності (31 тиждень) (а.с.85).
Також, згідно довідки №14 від 24.01.2020 року, виданої військовою частиною НОМЕР_3 (а.с. 9), заробітна плата позивачки за період з липня 2019 року по грудень 2019 року складає 58964,35 грн., середньомісячна відповідно 9827,39 грн. без вирахування обов`язкових стягнень.
Окрім наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково взято до уваги те, що на утриманні відповідача на даний момент перебуває дружина зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, що дружина відповідача є непрацездатною, діти ж відповідача старше 3 років..
Окрім цього, колегія суддів не бере до уваги подані в суді апеляційної інстанції позивачкою довідку №4 Львівського інституту ПрАТ «ВНЗ «Міжрегіональна академія управління персоналом від 19.01.2021 року про те, що така навчається та довідку АТ «Ідея Банк» №103-18/2014 від 21.01.2021 року про наявність заборгованості, зважаючи, що такі не подавались в суді першої інстанції та позивачкою не вказано підстав, що їй перешкоджало подати такі в суді першої інстанції.

Натомість колегія суддів враховує довідку про заробітну відповідача (а.с. 87), а також довідку про вагітність позивачки (а.с. 85), оскільки такі обставини є очевидно необхідними для з`ясування судом першої інстанції при вирішенні такої категорії справ (що вбачається із вимог закону, про які йшлося) та не могли бути нез`ясованими судом під час розгляду справи.
Зважаючи на вказане, збільшення потреб та видатків на потреби синадля позивачки, якому на даний час 12 років свідчить про зміни у її майновому стані в бік погіршення, хоча позивачка і з листопада 2017 року почала працювати (станом на час ухвалення рішення 1.11.2017 року не працювала), та, як вбачається із наведеної вище ст. 192 СК України, дійсно є однією із можливих підстав для зміни розміру аліментів, що стягуються, зокрема, за рішенням суду.

Окрім цього, доводи позивачки про те, що відповідач має постійне високооплачуване місце роботи, що теж є однією зпідстав для зміни розміру аліментів за ст. 192 СК України слід вважати обґрунтованими. Так, як вбачається із рішення суду від 1.11.2017 року та довідки про заробітну плану відповідача з часу рішення суду про зміну розміру аліментів доходи відповідача зросли та відповідно матеріальний стан покращився.

Суд, також, враховує перебування на утриманні відповідача двох неповнолітній дітей, однак вказана обставина існувала та не змінилася з часу ухвалення рішення у листопаді 2017 року, тому не є окремою обставиною, що впливає на необхідність зміни розміру аліментів, хоч і не може бути не врахованою при визначенні розміру.

Крім цього, даних про надання коштів відповідачем на утримання дитини сторін, окремо (додатково) від коштів, які стягаються за рішенням суду, немає, як відсутні і дані, що свідчили б про неможливість сплати ним аліментів на утримання дитини сторін у більшому розмірі ніж визначено рішенням суду, чого і сам відповідач не заперечував у відзиві визнавши позов частково.
Враховуючи вказане, а саме те, що на батьків покладено рівні обов`язки щодо утримання дитини; те, що сторони проживають окремо та дитина сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні; те, що встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2020 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року 2218 гривень, з 1 липня 2318 гривень, з 1 грудня 2395 гривень і, принаймні який батьки повинні забезпечити дитині; дані про доходи позивачки; те, що відповідач отримує постійний значний дохід, що свідчить про покращення його майнового стану; те, що з моменту постановлення рішення дитина сторін підросла та потребує більших витрат на її утримання, що погіршило матеріальний стан позивачки; те, що стягнені за рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 01 листопада 2017 року аліменти не покривають встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку; те що на утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення та рішення суду першої інстанції слід змінити. А саме слід збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню щомісячно з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина сторін до досягнення ним повноліття з 1/8 частки від заробітку (доходу) на дитину щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудо 1/7 частки від заробітку (доходу) на дитину щомісяця але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становитиме орієнтовно суму 2318,14 грн. (з врахуванням середньомісячного доходу відповідача) та приблизно розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є рекомендованим розміром аліментів та слід вважати відповідатиме, обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Вказаними слід доводи апеляційної скарги визнати частково обґрунтованими.

Вказане не позбавляє сторін права, в подальшому у випадку зміни матеріального, сімейного стану, стану здоров`я, когось з них або дитини, тощо, вирішувати питання про збільшення чи зменшення вказаної суми аліментів, що підлягає стягненню.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів змінити.

Резолютивну частину рішення в частині вирішення позовних вимог викласти в такій редакції:

«позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задоволити частково .
Змінити призначений за рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17.10.2017 року по справі №454/2586/17 розмір та спосіб стягнення аліментів, який підлягав стягненню з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання дитини.
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/7 частки від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.».
В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 травня 2021 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра