Справа № 372/2468/21
Провадження № 2-1434/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.,

при секретарі Литвинюк Ю.М.,

представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у них з відповідачем є спільна дитина - син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від народження, син проживає разом з матір`ю - ОСОБА_3 .. Від народження сина ОСОБА_4 не проявляв жодної зацікавленої до сина, системно вживав алкогольні напої, вчиняв сварки, вів аморальний спосіб життя, не повертався додому на ночівлю, зникав на декілька днів, іноді і на тижнів, а коли сину виповнилось два місяці- ОСОБА_4 взагалі перестав проживати спільно зі ОСОБА_3 та сином. Через безвихідне становище, ОСОБА_3 звернулась до Обухівського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_4 в примусовому порядку. Так, 16.06.2020 Обухівський суд Київської області видав судовий наказ у справі №372/1631/20 та стягнув з ОСОБА_4 аліменти на утримання спільного сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не виконує судовий наказ про стягнення аліментів, оплати проводить не регулярно. За ОСОБА_4 рахується заборгованість у розмірі 13 186,55 гривень, що доводиться Довідкою - розрахунком, виданою ОСОБА_6 державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, в рамках відкритого виконавчого провадження №62461441 про примусове виконання судового наказу, виданого 26.06.2020 Обухівським районним судом Київської області у справі №372/1631/20. Син сторін перебуває повністю на утриманні позивача, речі першої необхідності для сина ОСОБА_5 позивачем були придбані за власні кошти, загальна сума витрат склала позивачкою в розмірі 15708,00. У зв`язку з вимушеним переведенням малолітнього сина на штучне годування позивачем було забезпечено штучне харчування та прикорм та понесено додаткові витрати на загальну суму 35317, 88 грн..Крім того син сторін має алергічні реакції з огляду на захворювання атопічний дерматит, за рекомендацією лікаря дерматолога сину рекомендовано було зробити щеплення, відтак позивачем було понесено витрати на закупівлю вакцини, в розмірі 3454,20. Окрім того за рекомендаціями лікаря щодо обстеження кульшових суглобів сина сторін позивачем було понесено витрати в розмірі 1780 грн.. Син сторін за призначенням лікаря відвідував басейн, відтак сума понесених позивачем витрат на оплату послуг басейну склала 1800 грн., а в березні 2021 року у дитини загострився атопічний дерматит, відтак проведено курс лікування, у зв`язку з чим ОСОБА_3 понесено додаткові витрати у розмірі 3227,20 грн., в травні 2021 році хвороба сина мала рецидив, позивачкою було додатково витрачено 3301,50 грн. для дослідження лабораторного обстеження крові сина ОСОБА_5 . Вказані обставини є особливими та такими, які призвели до додаткових витрат позивача ОСОБА_3 та понесенню нею витрати на загальну суму 64588,78 грн..

Ухвалою судді від 26.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, та повідомив, що позивачка понесла витрати на утримання сина, його духовний розвиток, лікування, відповідач у додаткових витратах на дитину не приймав та не приймає участь.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги визнала частково, крім того повідомила, що після народження дитини всі необхідні речі були придбані відповідачем, а згодом сторони разом купували необхідне для дитини, до припинення спільного проживання, відповідач регулярно надавав матеріальну допомогу позивачці, для утримання сина ОСОБА_5 , однак дізнавшись що позивачем було подано заяву до суду про стягнення аліментів, та виконавцем було відкрито виконавче провадження офіційну допомогу надав на підставі відкритого виконавчого провадження. Окрім надання матеріальної допомоги відповідач забезпечував сина та позивачку продуктами харчування, необхідними речами для сина, а твердження позивача про те, що нібито відповідач залишив її напризволяще з малолітнім сином є безпідставними та не обґрунтованими. На даний час відповідач не має заборгованості перед позивачкою за рішенням суду по сплаті аліментів. Що стосується витрат на лікування та оздоровлення дитини наданні позивачем суми витрат є частково не обґрунтовані та не підтвердженні відповідними доказами.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.07.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №161. 18.06.2020 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від спільного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , видане Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

16.06.2020 року Обухівським районним судом Київської області виданов судовий наказ у справі №372/1631/20 та стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання спільного сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того в період з грудня 2019 року відповідно до доказів наявних матеріалах справи позивачем були проведені додаткові витрати на розвиток дитини, що викликані особливими обставинами.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Відтак представник позивача в судовому засіданні зазначила, що син ОСОБА_5 перебуває на утриманні позивача та за грудень місяць 2019 року витрати на утримання сина склали 15708, 00 коп., однак належних та допустимих доказів на підтвердження викладених обставин позивачем та представником позивача суду не було надано.

Крім того представник позивача в судовому засіданні зазначила, що у зв`язку з постійними сварками, які вчинялись ОСОБА_4 в період спільного проживання, психологічним та фізичним тиском, вже в січні 2020 року у ОСОБА_3 частково зникло молоко, тому повноцінно грудне вигодовування дитини стало неможливим. За рекомендацією лікаря-педіатра Наталіч В.Т. , дитину потрібно було догодовувати молочною сумішшю, а з лютого місяця 2020 року - у ОСОБА_3 зникло взагалі молоко та сина вимушено переведено повністю на штучне харчування, що доводиться записами лікаря педіатра в Медичній картці дитини.

Переведення сина на штучне харчування потягло за собою значні фінансові затрати ОСОБА_3 . Забезпечення сина сумішами для штучного харчування, стало особливою та вимушеною дією, через неможливість забезпечення дитини природнім способом. Неможливість вигодовування дитини природнім способом стало наслідком сильних душевних хвилювань ОСОБА_3 через постійний психологічний та економічний тиск ОСОБА_4 ..

Факт психологічного та економічного тиску, який ОСОБА_4 вчиняв по відношенню ОСОБА_3 представник позивача зазначає встановленим Обухівським районним судом Київської області та підтверджується рішенням від 18.06.2020, у справі №372/1436/20, поясненнями ОСОБА_9 від 03.02.2021, ОСОБА_10 від 03.02.2021, ОСОБА_11 від 05.02.2021, заявою ОСОБА_3 поданою до Обухівського районного управління поліції Головного управління поліції в Київській області 18.06.2020.

Однак суд зазначає, що жодних доказів, що саме з вини відповідача зникло молоко сторона позивача суду не надала, а письмові пояснення ОСОБА_12 , ОСОБА_11 додані до позовної заяви, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ст.ст. 90-93 ЦПК України встановлено спеціальний порядок допиту свідків, що передбачає їх виклик у судове засідання з наданням права задати йому питання усім учасникам справи.

Отже, суд не вважає, що забезпечення дитини штучним годуванням є особливими обставинами і відноситься до додаткових витрат.

Представником позивача не надано суду будь-яких доказів про притягнення відповідача до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Відтак вимога представника позивача про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з особливими потребами сина по забезпеченню штучного харчування та прикорму не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

У зв`язку з тим, що син сторін має алергічну реакцію з огляду на захворювання атопічний дерматит, позивачкою було придбано за власний кошт вакцин вакцини «Інфанрикс» «Гексаксим», та понесла додаткові витрати в розмірі 3454,20 грн.

Однак в Україні Календар профілактичних щеплень передбачає вакцинацію проти 10 захворювань: туберкульозу, поліомієліту, дифтерії, кашлюка, правця, кору, гепатиту В, гемофільної інфекції, краснухи, епідемічного паротиту. За державні кошти МОЗ України закуповує вакцини за Календарем і таким чином гарантує можливість українцям отримати безоплатні щеплення проти цих хвороб.

Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які одержуються одним з батьків на утримання дитини (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №127/16614/15-ц ).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч.2 ст.185 СК України).

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить також до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (абз.2 ч.2 ст.185 СК України).

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК (2947-14) участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Проаналізувавши викладене, суд приходить до переконання, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Витрати позивачки, пов`язані з обстеженням кульшових суглобів та проведений лікарем огляд, витрати на оплату послуги басейна, обстеження сина під час загострення його хвороби, суд вважає доведеними та такими, що викликані особливими обставинами, оскільки дані витрати зумовлені станом здоров`я дитини, а тому відповідач зобов`язаний брати участь у цих витратах.

З огляду на зазначене, оскільки позивачка понесла додаткові витрати на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальному розмірі 5054 грн. 35 коп., які суд вважає доведеними, чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі у додаткових витратах на дитину і відсутні підстави для зменшення розміру частки відповідача у цих витратах, то суд вважає необхідним, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5054 грн. 35 коп..

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273 ЦПК України, ст.ст. 180, 185 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5054 грн. 35 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. на користь Державної судової адміністрації України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Зінченко