У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.05.2021 року м.Мостиська

єун 448/354/19

провадження №6/448/13/21

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська заяву ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню частково, -

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 - не з`явився,

представники заявника адвокати Климишин Т.Ф., Климишин І.П.,

стягувачка ОСОБА_2

заінтересована особа державний виконавець Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьм`як І.О.,

встановив:

І. Суть вимог викладених у заяві:

Адвокатка Климишин Т.Ф., 20.04.2021р., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася в суд із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню частково.

Заяву мотивувала тим, що 13.08.2019 року Мостиським районним судом Львівської області ухвалено рішення, яким стягнено з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти у твердій грошовій сумі, на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1500 гривень щомісячно та на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше як по 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 18.03.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на обох дітей та відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду. Стверджує, що згідно висновку експерта від 22.06.2020 року №14/504 за результатами молекулярно-генетичної експертизи ОСОБА_1 , не може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що 03.03.2021 року рішенням Мостиського районного суду Львівської області у справі №448/99/20 виключено з актового запису №141 від 20.11.2008 року про народження старшого сина, зробленого Відділом реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області, відомості про ОСОБА_1 , як про батька дитини. На підставі наведеного просить:

виконавчий лист, виданий Мостиським районним судом Львівської області від 13 вересня 2019 року по справі №448/354/19 визнати таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22.06.2020 року та стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 20.04.2021, заяву ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню частково призначено до розгляду в судовому засіданні; зупинено виконання за виконавчим листом №448/354/19, виданим Мостиським районним судом Львівської області у виконавчому провадженні №60212104 в частині стягнення із ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набранням чинності рішення суду по розгляді заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню частково; витребувано із Мостиського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) копію матеріалів виконавчого провадження №60212104.

ІІ. Позиція учасників судового розгляду:

Боржник ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи містяться повноваження представників, згідно яких його інтереси представляють адвокати Климишин Т.Ф., та ОСОБА_5 ..

Представники боржника - адвокати Климишин Т.Ф., та Климишин І.П., в судовому засіданні підтримали вимоги поданої заяви у повному обсязі, просили суд таку задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Стягувачка ОСОБА_2 , в судовому засіданні не заперечила проти задоволення вимог заяви.

Заінтересована особа державний виконавець Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кузьм`як І.О., рішення за результатами розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню частково поклала на розсуд суду.

ІІІ. Фактичні обставини справи встановлені судом:

13.08.2019 року Мостиським районним судом Львівської області було ухвалено рішення по справі №448/354/19, провадження по справі №2/448/405/19, яким позов ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП не відомо), жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), жительки та зареєстрованої за адресою: с.Раденичі Мостиського району Львівської області, аліменти, у твердій грошовій сумі, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, та на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) гривень щомісячно, але не менше як по 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 18.03.2019р. і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі вказаного рішення, Мостиським районним судом Львівської області 13.09.2019 видано виконавчий лист.

На даний час на виконанні у Мостиському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває виконавче провадження №60212104, відкрите на підставі виконавчого листа від 13.09.2019 року.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.03.2021р., ухвалено-«виключити з актового запису №141 від 20.11.2008р., про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мостиська Львівської області, зробленого Відділом реєстрації актів цивільного стану Мостиського РУЮ Львівської області, відомості про батька дитини- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, місце народження: м. Мостиська, місце проживання: АДРЕСА_1 .

ІV. Національне законодавство застосоване судом при розгляді заяви:

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", рішення від 19 березня 1997 року в справі "Горнсбі проти Греції").

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Статтею 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч.2 ст.432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо:

а) його було видано помилково;

б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

в) з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до п. 17.3 Перехідних положень ЦПК України до розгляду судом заяви про виправлення помилки у виконавчому документі та/або визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд має право витребувати виконавчий документ і зупинити виконання за виконавчим документом.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1,2 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

V. Висновки суду:

Представники заявника, адвокати Климишин Т.Ф., та ОСОБА_5 , заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню частково, мотивують тим, що ОСОБА_1 не являється біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03.03.2021 року по справі №448/99/20, провадження по справі 2/448/40/21, яке набрало законної сили 13.04.2021 року, виключено з актового запису №141 від 20.11.2008 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Мостиська Львівської області, зробленого Відділом реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області, відомості про батька дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, місце народження: місто Мостиська, місце проживання: АДРЕСА_1 .

За таких обставин обов`язок ОСОБА_1 , як боржника у даному виконавчому провадженні в частині стягнення з нього в користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно правничо відсутній, а тому стягнення аліментів слід припинити з 13.04.2021 року, тобто з дня набрання законної сили рішення Мостиського районного суду Львівської області від 03.03.2021 року по справі №448/99/20, провадження по справі 2/448/40/21.

Щодо вимог про стягнення з ОСОБА_2 , на користь заявника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом, суд зазначає наступне.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженні ВП№60212104, який надано суду державним виконавцем Мостиського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м.Львів) Кузьм`як І.О., заборгованість боржника ОСОБА_1 , зі сплати аліментів станом на 06.04.2021року становить 32 399 гривень.

Однак, як встановлено в ході розгляду заяви і підтверджено стягувачкою, боржником певний проміжок часу виконувались аліментні зобов`язання у повному розмірі шляхом скерування коштів на її особистий банківський рахунок, який був нею відкритий для таких нарахувань.

Надходження коштів від боржника припинилось в певний час, однак в який саме достеменно стягувачка повідомити не може, оскільки не пам`ятає.

Тобто брати до уваги суму заборгованості, яка надана виконавцем суд не може, оскільки така не є обґрунтованою та безспірною, а відповідно такий доказ є недопустимим та неналежним.

Таким чином, відсутність доказів, які б підтверджували розподіл нарахованих та фактично сплачених коштів по аліментах, при відкритому виконавчому провадженні та отриманні коштів стягувачкою на власний банківський рахунок, унеможливлює вирішення питання щодо повернення коштів за виконавчим документом і суд позбавлений можливості з`ясувати це самостійно.

Кошти, які заявник просить стягнути як безпідставно одержані, набуті ОСОБА_2 , як стягнення поточних аліментів згідно рішення суду і покликання на обов`язок повернення таких боржнику, безпідставні, оскільки обставини, які слугували припиненню обов`язку по сплаті аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлені та підтверджені судовим рішення 03.03.2021року, а не з початку стягнення таких.

Застосування положень ст.1212 ЦК України в даному випадку не є правничо правильним та підставним, оскільки дана стаття регламентується іншими підставами.

Питання наявності та/або відсутності заборгованості боржника ОСОБА_1 , перед стягувачкою ОСОБА_2 , може бути предметом окремого судового розгляду.

При цьому, ОСОБА_1 , зібравши відповідні докази, не позбавлений можливості вирішити це питання в подальшому.

В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що вимоги заяви ОСОБА_1 , підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.259-261 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню частково - задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист, виданий Мостиським районним судом Львівської області від 13 вересня 2019 року по справі №448/354/19 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки та зареєстрованої за адресою: с.Раденичі, Мостиського району Львівської області, аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки та зареєстрованої за адресою: с.Раденичі, Мостиського району Львівської області, аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття з 13.04.2021 року.

В решті заяву залишити без задоволення.

Ухвалу надіслати учасникам справи, а також державному виконавцю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області.

Повний текст ухвали виготовлено 13.05.2021 року.

Суддя Ю.Б. Білоус

Ухвала суду набрала законної сили «______»________________20___ року

Суддя Ю.Б. Білоус