Провадження № 2/161/2952/21
У Х В А Л А

09 червня 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., вивчивши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Терлецького О.М. про звільнення від сплати судового збору, -

В С Т А Н О В И Л А:

07.06.2021 року адвокат Терлецький О.М. в інтересах свого довірителя ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Одночасно з цим, представником позивачки було подано заяву про звільнення від сплати судового збору в обгрунтування якої останній зазначив, що на даний момент позивач перебуває у скрутному фінансовому становищі, отримує мінімальну заробітну плату, самостійно виховує доньку, яка має встановлену інвалідність та постійно потребує фінансування лікування, і на момент подачі позову знаходиться в стані непрацездатності по догляду за дитиною, у зв`язку із переломом руки в останньої. Враховуючи наведене, просить суд звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позову про розірвання шлюбу, а за результатами розгляду справи судовий збір стягнути з відповідача (а.с. 3-4).

Відповідно до ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З цих підстав, суд у порядку, передбаченого законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Підстави звільнення від сплати судового збору визначені ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або.

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору позивач представник позивачки посилається на скрутний матеріальний стан його довірительки, а також на наявність у неї дитини з інвалідністю, тобто фактично на наявність підстав, визначених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Зокрема, довідка про доходи, видана ОСОБА_1 , підтверджує лише розмір її заробітку в травні 2021 року, а не за попередній календарний рік, як того вимагають положення п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

При цьому, стороною позивача не надано жодних доказів того, що відповідач, як батько спільної з позивачкою дитини з інвалідністю, ухиляється від сплати аліментів на користь останньої, що ОСОБА_1 є одинокою матір`ю або ж членом малозабезпеченої сім`ї.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільненні від сплати судового збору, відстрочці або розстрочці його сплати не порушує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В зв`язку з цим суд вважає, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 136, 353 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суддя,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Терлецького О.М. про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 09 червня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська