Провадження № 2/643/4382/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Гюлалієвої Ф.Р. кизи, представника позивача - адвоката Синицького І.О., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Мірошниченко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати ОСОБА_1 (далі відповідач) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 (далі Квартира); позбавити відповідача права користування Квартирою; зняти відповідача з реєстрації місця проживання у Квартирі.

В обґрунтування позову зазначено, що Квартира належить позивачу на праві особистої приватної власності, оскільки придбана ним до укладення шлюбу з відповідачем. 23.09.2020 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Відповідач з 13.08.2020 року проживає окремо від позивача за адресою: АДРЕСА_2 . Спільна дочка сторін проживає разом з позивачем у Квартирі. Факт реєстрації відповідача в Квартирі порушує право власності позивача. Крім того, відповідач регулярно з`являється до Квартири в стані алкогольного сп`яніння, влаштовує скандали, псує меблі, викликає поліцію.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено усне клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення іншої цивільної справи, в якій між тими ж сторонами розглядається спір про визначення місця проживання та відібрання дитини.

Представник позивача заперечував проти клопотання.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд керується таким.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно ст. 2, 11 ЦПК України, однією із засад цивільного судочинства є пропорційність.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Визначаючи наявність підстав, передбачених ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість її розгляду до вирішення іншої справи, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 року в справі № 6-1957цс16, в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року по справі № 362/2772/17.

Особою, яка заявила клопотання про зупинення провадження у справі, всупереч вимог ст. 12, 13, 81, не доведено неможливість в даній справі на підставі наявних доказів встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, вирішення питання про визначення місця проживання та відібрання дитини на підставі майбутнього рішення суду в іншій справі, не повинно, на переконання суду, впливати на право позивача на вирішення його позову в даній цивільній справі протягом розумного строку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої цивільної справи, а зупинення провадження у даній справі призведе до непропорційного обмеження права позивача на розгляд даної справи протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. 2, 11, 251, 258-261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні усного клопотання адвоката Мірошниченко Альони Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов