Ухвала

24 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 466/1874/13-ц

провадження № 61-2310св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 січня 2020 року

та постанову Львівського апеляційного суду від 20 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ірокс», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 та відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про визнання права власності, витребування майна з чужого володіння,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2014 року у справі за позовом

ОСОБА_1 до ПАТ «Ірокс», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності, витребування майна з чужого володіння.

Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1

до ПАТ «Ірокс» , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання права власності на квартиру

АДРЕСА_1 , площею 63 кв. м, витребування квартири АДРЕСА_2 на другому житловому (3 фактичному) поверсі в 20-квартирній прибудові

з цоколем до 54-квартирного будинку АДРЕСА_3 , площею 63 кв. м, з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Постановою Львівського апеляційного суду від 20 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 січня 2020 року залишено без змін.

У лютому 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова

від 09 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 20 січня 2021 року, у якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення щодо відмови у задоволені позовних вимог про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_4 , витребування її з незаконного володіння ОСОБА_3 та ухвалити нове судове про задоволення його позовних вимог.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та вказує, що суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 466/3867/17-ц та від 18 вересня 2019 року у справі

№ 2-1384/09 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У березні 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає,

що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом

не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто

не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те,

що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцятою

статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ірокс», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 та відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про визнання права власності, витребування майна з чужого володіння призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович