Провадження № 2/325/420/2021
Справа № 325/1432/21
УХВАЛА

Іменем України

06 грудня 2021 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Діденка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та земельної ділянки і скасування запису про реєстрацію права власності,

встановив:

09 листопада 2021 року до суду надійшов позов, у якому ОСОБА_1 просить: визнати недійсним договір дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер :04:008:0025, укладений 20.05.2016 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Коверзнєвим С.В., реєстраційний номер 534; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок і земельну ділянку.

Позов обґрунтований тим, що будинок є спільною сумісною власність подружжя (позивача і відповідача), був придбаний у період шлюбу, і відповідачка подарувала будинок своєму синові без згоди позивача.

Ухвалою судді від 18.11.2021 року відкрито провадження, призначено підготовче засідання на 16.12.2021 року, витребувано докази.

03.12.2021 року до суду надійшла заява від позивача про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 34218289, а також на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :04:008:0025, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований вказаний житловий будинок.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що після подання позову будинок може бути проданий третім особам, що ускладнить виконання рішення суду. Крім того, позивачу невідомо, у володінні кого знаходяться правовстановлюючі документи на будинок. Зараз у мережі інтернет ведеться продаж вказаного будинку. Зазначає, що невжиття позову може ускладнити захист прав позивача.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно зі ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом спору у цій справі є захист права власності позивача на об`єкти нерухомого майна, які він стверджує, є спільним сумісним майном подружжя, і були відчужені без його згоди.

Згідно з наданими позивачем документами, рішенням суду від 21.10.2021 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 04.11.2021 р., житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером :04:008:0025 площею 0,25 га зареєстровані за ОСОБА_3 на підставі договору дарування № 534 від 20.05.2016 р. Проте, 25.07.2011 р. вказаний житловий будинок був зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 25.07.2011 р.

На переконання суду, існує обґрунтована ймовірність відчуження об`єктів нерухомого майна, які є предметом спору, що у разі задоволення позову, ускладнить виконання рішення суду та не призведе до ефективного захисту права позивача.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 на даний час не має процесуального статусу учасника справи, проте відомості про його місце проживання у суду відсутні, і тому питання про його залучення до справи буде вирішено судом після отримання такої інформації. Проте, наведене не перешкоджає вжиттю заходів забезпечення позову за наявності для того законних підстав.

Суд вважає, що з метою забезпечення виконання рішення, у випадку задоволення позову, є підстави для тимчасового обмеження права власника розпоряджатись його майном.

Тому, суд приходить до висновку, що обмеження права на розпорядження будинком і земельною ділянкою є співмірним заходом забезпечення позову у цій справі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 34218289, а також на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :04:008:0025, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій розташований вказаний житловий будинок.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Повний текст ухвали складено 06 грудня 2021 року.

Суддя Є.В. Діденко