№ провадження 2-о/646/37/2021
Справа № 646/244/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2021 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Єжов В.А., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , матері малолітнього ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в якій просила встановити факт батьківства.

Дослідивши зміст поданої заяви, додатки до заяви, суд встановив наступне.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно вимог ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Згідно роз`яснень, наданих в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

З аналізу змісту вказаного пункту постанови, слід дійти висновку про те, що в порядку окремого провадження можуть подаватися лише заяви про встановлення факту батьківства (материнства) у разі смерті батька чи матері дитини, для підтвердження факту батьківства (материнства) померлої особи щодо дитини.

Водночас, встановлення факту батьківства тягне за собою певні юридичні наслідки у вигляді набуття дитиною по відношенню до батька, в даному випадку спадкових прав, тощо.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви, повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так вимогам передбаченим відповідними статтями ЦПК, що регламентують зміст цієї заяви. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб, а встановлення таких фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Отже, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження, так і в процесі розгляду справи.

Тобто, із змісту поданої заяви та додатків до неї вбачається, що має місце спір про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , матері малолітнього ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, який постановив ухвалу або безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.А. Єжов