УХВАЛА

20 травня 2021 року

м. Київ

справа №447/3005/19

провадження № 61-7186ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , зацікавлена особа - Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Так всупереч вимогам пункту третього частини другої статті 392 ЦПК України скаржник не зазначила в касаційній скарзі учасників справи, а саме: ОСОБА_2 та Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, їх місце проживання чи місцезнаходження.

Крім того, мотивувальна частина містить посилання як на підставу касаційного оскарження на пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки судове рішення оскаржується на підставі пункту п`ятого частини першої статті 411 ЦПК України. В скарзі ОСОБА_1 посилається і на інші порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, які не підпадають під обґрунтування оскарження судового рішення на підставі пункту п`ятого частини першої статті 411 ЦПК України. Натомість, скаржник не зазначає, якої з підстав касаційного оскарження стосуються такі доводи.

Таким чином, скаржнику необхідно надати до суду виправлену касаційну скаргу, в якій чітко з метою запобіганню подвійному тлумаченню змісту касаційної скарги чітко зазначити всі підстави касаційного оскарження, які є необхідними на її погляд, та нормативно-правове обґрунтування кожної з них.

Крім того, касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, натомість не наводить жодних причин пропуску строку касаційного оскарження та не надає доказів на підтвердження таких причин.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені процесуальним законодавством.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш