Справа № 162/956/20
Провадження № 2/162/21/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Савича А.С.,

з участю секретаря судового засідання Гичук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що її чоловіку ОСОБА_7 належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. На випадок смерті заповіт не залишив. Позивач після його смерті своєчасно у визначений законом термін фактично прийняла спадщину, шляхом спільного проживання з спадкодавцем. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Іншими спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача ОСОБА_1 , є діти спадкодавця - відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті батька ОСОБА_7 , на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Постановою державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Куха В.І. від 17.09.2020 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений будинок. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 та судові витрати по справі залишити за нею.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не прибули, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та судові витрати просить залишити за нею. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подали до суду письмові заяви, в яких повідомляють, що позовні вимоги позивача визнають повністю та просять розгляд справи здійснювати без їх участі.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно із ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер. На випадок своєї смерті заповіт не залишив. Позивач після його смерті своєчасно у визначений законом термін фактично прийняла спадщину, шляхом спільного проживання з спадкодавцем. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Іншими спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача ОСОБА_1 , є діти спадкодавця - відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті батька ОСОБА_7 . На спадкове майно діти не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.01.1999 (а.с.5), копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 07.04.1976 (а.с.6); постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2020 (а.с.7), довідки Бірківського старостинського округу Любешівської селищної ради Волинської області № 1157 від 16.09.2020 (а.с.8), копії технічного паспорту № 23 (а.с.10-12).

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_7 , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На теперішній час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2-5, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, статтями 524-527, 530, 548-549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич