Дата документу 18.05.2021 Справа № 337/2160/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1556/21 Головуючий у 1-й інстанції: Ширіна С.А.
Є.У.№ 337/2160/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 08 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування ј частки квартири АДРЕСА_1 з підстав, передбачених ст. 234 ЦК України. Зазначав, що судовим рішенням від 01 жовтня 2018 року з ОСОБА_2 на його користь та на користь ОСОБА_4 стягнуто 151 442, 88 грн. Під час розгляду справи про стягнення грошових коштів відповідач здійснив відчуження належного йому нерухомого майна подарував своїй матері ОСОБА_3 ј частку вказаної квартири. Посилаючись на те, що договір укладено ОСОБА_5 з метою унеможливлення виконання судового рішення про стягнення з нього грошових коштів, просив суд про задоволення позову.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування ј частки квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 13 квітня 2018 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Капською Н.О., зареєстрований в реєстрі за №551 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 квітня 2018 року за №25712323.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_6 , відчужуючи належне йому на праві власності нерухоме майно на користь своєї матері, знав, що до нього пред`явлено позов про стягнення грошових коштів, тому міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку задоволення позову.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи. Вважає, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження фіктивності правочину. Договір дарування був реально виконаний його сторонами, сторони здійснили свої дійсні наміри, діяли добросовісно та у законний спосіб. На час укладення спірного правочину у боржника було рухоме майно, на яке було накладено арешт ухвалою суду з метою забезпечення позову. Спірна квартира під забороною (арештом) не перебувала.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції такими, що відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону. Рішення суду першої інстанції узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.07.2019 у справі №369/11268/16-ц.

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 12.05.2021 направив суду клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись на те, що 12.05.2021 він уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Шадріновою О.С., яка не встигла ознайомитися із матеріалами справи (а.с. 176).

17.05.2021 представник позивача адвокат Шадрінова О.С. ознайомилася із матеріалами справи, що підтверджується її підписом на клопотанні про ознайомлення та зняття копій з матеріалів справи (а.с.179).

Відповідач ОСОБА_2 , який отримав повістку про виклик у судове засідання 16.04.2021 (а.с.168), причини неявки суду не повідомив. 17.05.2021 направив суду клопотання, в якому повідомив суд, що 29.03.2021 він повністю погасив заборгованість за рішенням суду від 01.10.2018, сплатив ОСОБА_1 і ОСОБА_4 присуджені суми, у зв`язку із чим всі виконавчі провадження, що були відкриті на виконання вказаного рішення, завершені, на підтвердження чого надав суду відповідні письмові докази.

Колегія суддів визнала причини неявки сторін і їх представників неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя 01 жовтня 2018 року (справа № 337/5169/17) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 151 442,88 грн.

Постановою старшого державного виконавця Хортицького ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області від 05 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №337/5169/17, виданого 25 червня 2019 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 139771 грн. 00 коп.

За даними АСВП «Інформація про виконавчі провадження» станом на 17.05.2021 всі виконавчі провадження, що були відкриті на виконання вказаного рішення, завершені.

Судом також встановлено, що 13 квітня 2018 року ОСОБА_2 уклав договір дарування з ОСОБА_3 , за яким він як дарувальник передав безоплатно у власність обдарованій 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , вартістю 84 418 грн.

Згідно зі статтею 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За договором дарування у обдарованого виникає право власності на предмет дарування.

Наслідком визнання недійсним договору дарування є припинення права власності на предмет дарування у обдарованого.

Як роз`яснено у п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06 листопада 2009 року, особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Ухвалюючи рішення про визнання договору дарування недійсним, суд припинив право власності на нерухоме майно обдарованої ОСОБА_3 , яка не була залучена до участі у справі як співвідповідач.

Як роз`яснено у п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06 листопада 2009 року, особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Процесуальне становище особи, з якою у позивача виник матеріально-правовий спір з приводу неправомірного набуття права власності на нерухоме майно боржника у цій справі визначено як третя особа.

За змістом ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві (ст.48 ЦПК).

Суб`єкти цивільних процесуальних правовідносин, які вступають у порушену в суді справу, пред`явивши позов щодо предмета спору з метою захисту особистих суб`єктивних матеріальних прав чи охоронюваних законом інтересів, є третіми особами, які заявляють самостійні вимоги (ст. 52 ЦПК України).

Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є суб`єкти цивільних процесуальних правовідносин, які беруть участь у справі на стороні однієї із сторін з метою захисту своїх суб`єктивних прав та інтересів (ст. 53 ЦПК України).

Сторони, крім прав та обов`язків, визначених ст. 43 ЦПК України, мають ще додаткові права, встановлені ст. 49 ЦПК України.

Оскільки відповідно до ст.ст. 43,53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на відміну від сторін (ст. ст.48,49 ЦПК України) обмежені в процесуальних правах, суд не вправі постановлювати щодо них рішення.

Відповідно до ст. ст. 263, 265 ЦПК України рішення у справі може ухвалюватися лише щодо сторін.

Між тим, ухвалюючи рішення про визнання договору дарування ј частки квартири недійсним, суд першої інстанції вирішив питання про права та обов`язки обдарованої ОСОБА_3 власника цієї частки, яка брала участь у справі не в якості відповідача, а як третя особа.

Статтею 51 ЦПК України не передбачено право суду самостійно залучати до участі у справі співвідповідача, навіть у випадку обов`язкової співучасті, якщо позивач не заявить такого клопотання.

Цивільний процесуальний Кодекс України виключає можливість апеляційного суду скасувати рішення, після чого, залучивши таку особу до участі у справі, вирішити справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки позивачем пред`явлено позов про визнання недійсним договору дарування ј частки квартири тільки до дарувальника, який був боржником, і не залучено в якості співвідповідача нового власника нерухомого майна, з приводу якого у позивача виник спір, без залучення вказаної особи в якості співвідповідача вирішити цей спір у спосіб, передбачений законом не можливо, а тому позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування не можуть бути задоволені.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення на підставі ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 08 лютого 2021 року у цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 травня 2021 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська