Справа № 576/2647/18
Провадження № 2/576/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та Приватного акціонерного товариства «Українська Пожежно-Страхова Компанія», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська Пожежно-Страхова Компанія» та Комунального закладу охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», та позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до Комунального закладу охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (далі Відповідач 1) та Приватного акціонерного товариства «Українська Пожежно-Страхова Компанія» (далі - Відповідач), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вказаним позовом, в якому просить стягнути з Комунального закладу охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» спричинену моральну шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 15 000 грн., а також стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська Пожежно-Страхова Компанія» спричинену матеріальну шкоду завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмір 417 грн. 59 коп.

В обґрунтування позову зазначає, що 01.10.2018 року близько 12 год. 55 хв. на перехресті вулиці Шевченка та площі Незалежності в м. Богодухів Харківської області, відбулася дорожня-транспортна пригода за участі автомобіля карети швидкої медичної допомоги «Рeugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Вона як пасажир автомобіля «Renault Master» отримала легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого проходила лікування та зазнала матеріальних витрат, документально які може підтвердити на суму 417 грн. 59 коп.

Вважає, що винним в даній дорожньо-транспортній пригоді є водій автомобіля карети швидкої медичної допомоги «Рeugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , а оскільки цивільно-правова відповідальність вказаного водія застрахована в страховій компаній ПрАТ УПСК то просить суд стягнути з вказаної страхової компанії спричинену матеріальну шкоду завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 417 грн. 59 коп., яку може підтвердити документально.

Крім того у зв`язку з даною подією, вона пережила емоційний шок, страх за своє життя, внаслідок чого погіршився її стан здоров`я, просить суд стягнути з Комунального закладу охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», де працює третя особа ОСОБА_3 та під час ДТП виконував свої трудові обов`язки моральну шкоду, яку оцінює в 15 000 грн.

Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року відкрито спрощене провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін.

Від третьої особи ОСОБА_2 надійшла позовна заява третьої особи із самостійними вимогами, про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яку в подальшому змінив та просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська Пожежно-Страхова Компанія» страхове відшкодування в розмірі 91 134 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позову зазначає, що вказана ДТП сталася у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_3 вимог ПДР України, саме він винен в даній дорожньо-транспортній пригоді, намагаючись проїхати регульоване перехрестя на червоний сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів. За висновком авто-товарознавчої експертизи йому завдано матеріальної шкоди, як власнику автомобіля «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 в розмірі 91 134 грн. 00 коп., яку просить стягнути зі страхової компанії ПрАТ УПСК де була застрахована цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року вказану позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 та вирішено проводити розгляд справи в спрощеному проваджені без участі сторін.

Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року було вирішено змінити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Від відповідача 1 Комунального закладу охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» надійшли письмові відзиви на позовні заяви ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 , суть яких зводиться до того, що в даній дорожньо-транспортній пригоді не визначено особи водія, винного у скоєнні ДТП, а тому в задоволенні первісного позову та позову третьої особи, слід відмовити за їх необґрунтованістю.

Від відповідача 2 Приватного акціонерного товариства «Українська Пожежно-Страхова Компанія» надійшов відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на недоведеність вини застрахованої особи ОСОБА_3 в скоєнні даної ДТП, а відтак у ОСОБА_3 не настала цивільно-правова відповідальність внаслідок якої ПрАТ «УСПК» має відшкодовувати завдану шкоду.

Ухвалою суду від 31 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивачів позови підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові, відповідач 1 в судові засідання не з`являвся, свого представника не надіслав, відповідач 2 просив розглянути справу без їх участі, третя особа ОСОБА_3 та його представник заперечували проти задоволення позову, обґрунтовуючи відсутністю доказів вини водія ОСОБА_3 в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено і сторонами не оспорювалось, що 01.10.2018 року на а/д Харків-Охтирка на перехресті вулиці Шевченка та площі Незалежності в м. Богодухів, Харківської області сталась ДТП, за участю автомобіля швидкої медичної допомоги «Рeugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого пасажири автомобіля «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 , в тому числі позивачка ОСОБА_1 отримали легкі тілесні ушкодження, а автомобілі механічно пошкоджені (а.с. 12-18 т.1).

За вказаним фактом ДТП 01.10.2018 були внесення відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528 за ч.1 ст. 286 КК України та постановою від 30.10.2018 вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (а.с.82т.1), яка в подальшому була скасована ухвалою слідчого судді від 20.12.2018 (а.с.140 т.1), а досудове слідство поновлено і рішення не прийнято (а.с. 82 т.3)

За витягом з наказу від 18.08.2017 № 387-к ОСОБА_3 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів (швидкої та невідкладної медичної допомоги) Богодухівського відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги (а.с.108 т.1).

Відповідно до вимог статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Крім того, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За висновком судової автотоварознавчої експертизи від 21.03.2019 № 001/2019 вбачається, що відновлення пошкодженого автомобіля «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 економічно недоцільно, вартість відновлювального ремонту становить 196124,95 грн., вартість в пошкодженому стані становить 30 126 грн., а отже розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 в результаті пошкодження в ДТП, що сталося 01.08.2018 становить 91 134 грн. (а.с.1-81 т.2).

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Виходячи із наведених норм права, шкода завдана внаслідок ДТП, з вини водія, який виконував трудові обов`язки та керував автомобілем, що належить роботодавцю, на відповідній правовій підставі, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 вересня 2016 року у справі № 6-933цс16 та підтверджена неодноразово Верховим Судом у постановах № 200/13471/16-ц від 11.09.2019 року; № 209/5115/15-ц від 29.08.2019 року; № 369/4994/16 від 14.08.2019 року; № 910/12722/18 від 03.07.2019 року та інші.

В ході судового розгляду були допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які їхали в автомобілі «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 в якості пасажирів та кожен по черзі пояснили, що 01.08.2018 року повертались з міста Харкова до міста Глухова на автомобілі ОСОБА_2 . Так проїжджаючи перехрестя дороги в м. Богодухів відчули удар в автомобіль від чого автомобіль розвернуло. Коли вийшли з автомобіля, то побачили, що в їхній автомобіль вдарився автомобіль швидкої медичної допомоги, при цьому звуків сирени чи проблискових маячків не чули та не бачили, сторонніх звуків, які б відволікали водія в автомобілі не було, більшість пасажирів відбулись переляком. Більше по суті нічого додати не змогли.

Відповідно до висновку експерта від 08.11.2019 № 19/119/9-1/333е в даній дорожній ситуацій:

1. Водій автомобіля «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 3.2 Правил дорожнього руху України;

2. Водія автомобіля «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 не мав технічної можливості уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди;

3. В діях водія автомобіля «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 невідповідностей вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою не вбачається;

4. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля Рeugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 3.1 Правил дорожнього руху України;

5. Водій автомобіля Рeugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди;

6. З технічної точки зору, в діях водія автомобіля Рeugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам пункту 3.1 Правил дорожнього руху України, які заходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою (а.с. 132-139 т.3).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 , який проводив вказану експертизу пояснив, що проводив експертизу за наявними вихідними даними, в тому числі враховувались покази свідків, сторін по справі, а також наявні матеріали справи, протокол огляду місця події, тощо. Також переглядав наявні відеозаписи, але не враховував їх при проведенні експертизи, оскільки це не входить в його повноваження.

У зв`язку з показами експерта ОСОБА_11 судом було задоволено клопотання третьої сторони ОСОБА_3 та призначена комплексна автотехнічна та фоноскопічна експертиза.

За висновком комплексної автотехнічної та фототехнічної експертизи від 22.10.2020 № 19/12/1-56-СЕ/20, 19/23/3-15СЕ/20 в даній дорожній обстановці:

1. Водій автомобіля «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 3.2 Правил дорожнього руху України;

2. Визначити чи мав водій автомобіля «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 технічну можливість уникнути дорожньо-транспортну пригоду не надається можливим;

3. Визначити чи є в діях водія автомобіля «Renault Master» д.н.з НОМЕР_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України та чи знаходяться ці невідповідності у причинному зв`язку з настанням події ДТП не надається можливим;

4. У даній дорожній ситуації водій автомобіля швидкої медичної допомоги Рeugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 3.1. Правил дорожнього руху України;

5. Водій автомобіля Рeugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання вимог пункту 3.1 Правил дорожнього руху України;

6. Невідповідності в діях водія автомобіля Рeugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 вимогам пункту 3.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

Отже судом встановлено, що водій автомобіля швидкої медичної допомоги ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 3.1 Правил дорожнього руху України: «Водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.», які знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що автомобіль Рeugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Українська Пожежно-Страхова Компанія» згідно полісу АК № 8364026 зі страховою сумою за завдану шкоду майну на суму сто тисяч гривень та франшизою 0 гривень (а.с. 10, 158 т.1).

Згідно заяв про виплату від 24.10.2018 вбачається, що Позивач ОСОБА_1 та третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_2 звертались до ПрАТ «УПСК» про виплату страхового відшкодування по збитку, спричиненому в результаті ДТП, яка сталася за участі транспортного засобу Страхувальника ПрАТ «УПСК» (а.с. 23, 58 т.1).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За правилами статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже судом встановлено і сторонами не заперечувалось, що водій Рeugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі Комунальним закладом охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» і під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачам було завдано шкоди, виконував трудові обов`язки водія підприємства, а отже за шкоду, завдану працівником, несе відповідальність роботодавець.

Водночас згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8364026 укладеного 17.04.2018 року між ПрАТ «УПСК» і КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» транспортний засіб Рeugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 на момент ДТП був забезпечений.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже з ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» слід стягнути майнову шкоду завдану внаслідок ДТП в межах страхової суми, а саме на користь позивача ОСОБА_12 в сумі 366,65 грн., оскільки саме на таку суму позивачем доведено завдання шкоди, пов`язаної з витратами на лікування (а.с. 22) та на користь третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 в розмірі 91 134 грн. згідно висновку експерта від 21.03.2019 № 001/2019

Стосовно стягнення моральної шкоди із відповідача КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» завданої позивачці ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

За змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а також незалежно від вини заподіювача шкоди, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Установлено, що ОСОБА_1 в результаті ДТП зазнала легких тілесних ушкоджень, пережила певний психологічний стрес, був порушений звичний ритм життя у зв`язку з ушкодженням здоров`я, для відновлення якого останній необхідні додаткові зусилля, а отже зазнала моральної шкоди, яку суд оцінює в розмірі 2000 грн.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральну шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8364026 страхова сума (ліміт відповідальності) ПрАТ «УПСК» на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 тис. грн.

Оскільки 5% від 200 тис. грн складає 10 тис. грн, то саме в межах цієї суми страхова компанія може нести відповідальність з відшкодування завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, а отже моральна шкода підлягає стягненню з ПрАТ «УПСК» не зважаючи на те, що позивачка просила стягнути моральну шкоду з відповідача 1, такого висновку дійшов Верховний суд у справі 748/2968/18 від 25.11.2020.

Керуючись статтями 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача ПрАТ «УПСК» на користь позивача ОСОБА_2 понесені ним витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 911,34 грн. та документально підтверджені судові витрати пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 5683 грн. 86 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та Приватного акціонерного товариства «Українська Пожежно-Страхова Компанія», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська Пожежно-Страхова Компанія» (вул. Кирилівська, 40, Подільський район, м. Київ, 04080, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) спричинену матеріальну шкоду внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 366 (триста шістдесят шість) гривень 65 копійок та 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди.

В іншій частині вимог відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська Пожежно-Страхова Компанія» (вул. Кирилівська, 40, Подільський район, м. Київ, 04080, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) спричинену матеріальну шкоду внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 91 134 (дев`яносто одна тисяча сто тридцять чотири) гривні 00 копійок та 5 683 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 86 копійок судових витрат та 911 (дев`ятсот одинадцять) гривень 34 копійки витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складено 04 лютого 2021 року.

Суддя С.А. Мазур