Справа № 466/3034/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа №466/3034/21,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

08.04.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1608 від 09.03.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною про стягнення за кредитним договором № 96/12-12 від 06.12.2012 та скасувати виконавчий напис від 1608 від 09.03.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що виконавчий напис №1608 від 09.03.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною про стягнення за кредитним договором № 96/12-12 від 06.12.2012 є незаконним і таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не перевірив безспірність розміру боргу за кредитним договором, а також такий виконавчий напис вчинено без повідомлення боржника. Вважає, що вимоги кредитора не можуть бути безспірними, оскільки ним сплачено тіло кредиту та відсотки по кредиту за кредитним договором № 96/12-12 від 06.12.2012р., укладеним між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Київська Русь». Вважає, що є всі підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

Третя особа не подала письмових пояснень на позовну заяву.

Ухвалою від 09.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 18.05.2021 вирішено проводити заочний розгляд справи.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить задовольнити позов, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причин неприбуття суд не повідомив, заяв про відкладення судового засідання не надходило, відзиву на позовну заяву подано не було.

Третя особа в судове засідання не прибула, причин неприбуття суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання нею подано не було, письмових пояснень на позовну заяву від третьої особи не надходило.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов такого.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Суд встановив, що 06.12.2012р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Київська Русь» був укладений кредитний договір №96/12-12 на суму 250 000грн. на придбання транспортного засобу.

У зв`язку укладенням 22.05.2018р. між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» договору про відступлення прав вимоги №UA-EA-2018-03-30-000010-а/4, право вимоги за договором №96/12-12 від 06.12.2012р. перейшло відповідно до ТзОВ «Росвен Інвест Україна»./арк. спр.18-21/.

09.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною вчинено виконавчий напис зареєстрованого в реєстрі за №1608, згідно якого на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» з ОСОБА_1 стягнуто загальну суму заборгованості за період з 23 травня 2018 по 01 березня 2021 року за кредитним договором № 96/12-12 від 06.12.2012 року в розмірі 25511,50 гривень, яка складається з:

прострочена заборгованість за сумою кредиту 3516,64 гривень;

прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 21994,86 гривень;

За вчинення виконавчого напису 500,00грн /арк.спр.41/.

31.03.2021 відкрито виконавче провадження №64998607, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 1608, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. /арк.спр.9/

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічна норма закріплена і у п.3.1, 3.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

При цьому, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом, Постанову Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172 постановою Київського апеляційного адміністративного суду визнано незаконною та нечинною: справа 826/20084/14. 01.11.2017 Вищим адміністративним судом України постанову Київського адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14 березня 2019 року у справі № 201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31 січня 2018 року у справі № 285/2975/16 (провадження № 61-31641 св 18), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 09.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинено виконавчий напис зареєстрованого в реєстрі за №1608.

Як вбачається із позовної заяви, відповідач отримав право вимоги за кредитним договором №96/12-12 від 06.12.2012 року.

На підставі виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Львова Михайловським С.М. відкрито виконавче провадження № 64998607.

При цьому, як зазначає позивач, виконавчим написом стягнуто прострочена заборгованість за сумою кредиту 3516,64 гривень; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 21994,86 гривень.

Однак, як стверджує позивач, у матеріалах виконавчого провадження відсутні документи про наявність заборгованості.

Як вбачається із позовної заяви, позивач не погоджується із вказаним розміром заборгованості.

Також позивач звертає увагу на те, що відповідач вже звертався до приватного нотаріуса та виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршаського І.В., реєстраційний номер 1447 від 21.01.2020 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» стягнуто заборгованість по кредитному договору № 96/12-12 від 06.12.2012р. в сумі 74 994,53грн. та 400 грн. плати за вчинення виконавчого напису.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 20 листопада 2020 року визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Баршаського І.В., реєстраційний номер 1447, вчинений 21.01.2020 року таким, що не підлягає виконанню. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною вчиненого 09 березня 2021 року та зареєстровано в реєстрі за №1608 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за кредитним договором № 96/12-12 від 06.12.2012року в сумі 25511,50 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», , місцезнаходження: м. Київ, Соломянський район, бульвар Вацлава Гавела,6.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлений 18.05.2021.

Суддя П. С. Невойт