ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/445/21Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М
Провадження № 22-ц/817/1070/21 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Костів О. З., Парандюк Т. С.,

з участю секретаря - Стецюк М.А.

учасників справи : представника позивача

ОСОБА_1 - адвоката Корфа П.К.

представника відповідача СТзОВ "Агро-Лан"

- адвоката Адамовича Є.В.

представника ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" адвоката Вовчука Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №601/445/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 5 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-лан", Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про розірвання договорів оренди землі та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, ухваленого суддею Мочальською В.М. повний текст рішення складено 12 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИв:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Лан», товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про розірвання договорів оренди землі, повернення земельних ділянок.

В обгрунтування вимог посилалась на те, що їй на праві власності належить дві земельні ділянки площею 2.01 га і 2.57 га, кадастрові № :01:001:0265 та № :01:001:0106 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Плосківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області. В серпні 2013 року між нею та СТзОВ «Агро-Лан» було укладено два договори оренди вищевказаних земельних ділянок. Оригінали вказаних договорів залишилися на зберіганні в СТзОВ «Агро-Лан». Пізніше їй стало відомо про те, що вказані договори укладені 20 серпня 2015 року, а їх державна реєстрація відбулася 27 квітня 2017 року.

СТзОВ «Агро-Лан» на протязі декількох років не використовує отримані в оренду земельні ділянки, а їх обробляє сільськогосподарська техніка, яка належить ТзОВ «Західна агровиробнича компанія». Будь яких договорів між нею та ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо користування вищевказаними земельними ділянками не було. Зі сторони СТзОВ «Агро-Лан» не було ніяких листів чи попереджень про те, що вони мають намір припинити користуватися належними їй земельними ділянками та передати їх в користування іншій сільськогосподарській компанії. З 2018 року СТзОВ «Агро-Лан» припинило виплачувати їй орендну плату. Наприкінці жовтня-листопада 2020 року вона надіслала до ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» заяву про повернення земельних ділянок, однак відповідач повертати землю відмовляється.

На підставі вищенаведеного вважає, що відбулася прихована передача орендованих земельних ділянок від СТзОВ «Агро-Лан» до ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» без її на те згоди, тому просить розірвати договори оренди земелі, предметом яких є земельні ділянки з кадастровим №:01:001:0265, №:01:001:0106, укладені 20 серпня 2015 року між нею та СТзОВ «Агро-Лан», зареєстровані в державному реєстрі 27.04.2017, номер запису про інше речове право: 20244289 та 20244731; зобов`язати ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути їй земельні ділянки; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 серпня 2021 року у позові ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Лан», ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» про розірвання договорів оренди землі та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення у даній справі про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є необгрунтованим та незаконним, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права,

Апелянт вказує, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що договором оренди земельної ділянки, передбачено право орендаря без додаткової письмової згоди орендодавця передавати земельну ділянку в суборенду іншим юридичним чи фізичним особам без зміни її цільового використання та відмовив у позові. Вказані договори суборенди земельних ділянок були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно лише в травні 2021 року, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24.05.2021 р., в той час коли дана цивільна справа з лютого 2021 року вже перебувала на розгляді в Кременецькому районному суді Тернопільської області (провадження по справі № 601/4445/21) відкрито на підставі ухвали суду про відкриття провадження від 26.02.2021 p.).

Зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин суборенди земельних ділянок не існувало, оскільки договори зареєстровані не були, тому TOB «Західна агровиробнича компанія» починаючи з січня 2018 року до травня 2021 року використовувала її земельні ділянки без будь-якої правової підстави.

Окрім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції представники СТОВ «Агро-лан» Адамович С.В. та TOB «Західна агровиробнича компанія» ОСОБА_2 не змогли пояснити, на яких законних підставах TOB «Західна агровиробнича компанія» користувалося спірними земельними ділянками з січня 2018 року до травня 2021 року.

Також посилається на те, що вона влітку 2020 року дізналася про те, що СТОВ «Агро-лан» з 2018 року не використовує отримані в оренду належні їй земельні ділянки, однак обробляє їх TOB «Західна агровиробнича компанія», з яким у неї не було і немає будь-яких договорів, чи інших домовленостей, щодо користування вказаними землями. Зі сторони СТОВ «Агро-лан» не було жодних листів чи попереджень про те, що воно має намір припинити користуватися орендованими земельними ділянками та передати їх в користування іншій сільськогосподарській компанії.

Вважає, що ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» використовувало вказані земельні ділянки без відповідної правової підстави. СТзОВ «Агро-лан» не лише припинило з січня 2018 року виплачувати їй орендну плату, а й припинило обробляти земельні ділянки, що підтверджується відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників ДФС України про суми виплачних доходів ОСОБА_1 , виданими Кременецькою ДПС ГУ ДПС у Тернопільській області; довідкою № 538/02-07 від 02.11.2020 р., виданої Плосківською сільською радою, з якої вбачається, що з 01 січня 2020 року обробіток земель сільськогосподарського призначення здійснюють лише ТзОВ «Західна агровиробнича компанія», ТзОВ «ПрофАгроТрейд», ТзОВ «Органік-Arpo» та ФОП ОСОБА_3 .

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Корф П.К. підтримав апеляційну скаргу в її межах та просив задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Представники СТзОВ "Агро-лан" та ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" апеляційної скарги не визнали, рішення суду першої інстанції вважають законнним та обґрунтованим.

Посилаються на те, що СТОВ «Агро-Лан» відповідно до умов договорів оренди мало право передавати орендовані земельні ділянки у суборенду без додаткової письмової згоди орендодавця позивачки ОСОБА_1 . Позивачкою не обґрунтовано в чому саме порушено її права, як Орендодавця за договорами оренди, передачею земельних ділянок в користування TOB «Західна агровиробнича компанія».

Крім того, посилання позивачки на те, що у неї не було будь-яких договорів, чи інших домовленостей із TOB «Західна агровиробнича компанія», щодо користування її земельними ділянками є необгрунтованими, оскільки такі договори та домовленості існують між СТОВ «Агро-Лан», як орендарем та TOB «Західна агровиробнича компанія», як суборендарем цих земельних ділянок. Ці договори укладені без її згоди, оскільки остання сама надала право на укладення таких договорів без її згоди, підписуючи договори оренди із СТОВ «Агро-Лан», в яких у п.19, передбачено право орендаря без згоди орендодавця передавати орендовані земельні ділянки в суборенду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом установлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №776919 ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Кременецької районної державної адміністрації від 23 червня 2005 року №308 є власником земельної ділянки площею 2.01 га у межах згідно з планом. Кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0265. Земельна ділянка розташована на території Плосківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №776775 ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Кременецької районної державної адміністрації від 23 червня 2005 року №308 є власником земельної ділянки площею 2.57 га у межах згідно з планом. Кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0106. Земельна ділянка розташована на території Плосківської сільської ради Кременецького району Тернопільської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

20 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та СТзОВ «Агро-Лан» в особі директора Якобчук О.С. був укладений договір оренди землі строком на 7 років з дати його реєстрації.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (час формування 17.02.2021), 27 квітня 2017 року державним реєстратором Чушенком Ю.Є., Тернопільська філія комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області, Тернопільська обл., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35036104 від 04.05.2017, проведено державну реєстрацію договору оренди землі б/н, виданий 20.08.2015, видавник СТОВ «Агро-Лан», кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0265, площа (га): 2,01, орендар СТзОВ «Агро-Лан», орендодавець: ОСОБА_1 , строк дії договору оренди землі 7 років. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (час формування 17.02.2021), 27 квітня 2017 року державним реєстратором Чушенком Ю.Є., Тернопільська філія комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області, Тернопільська обл., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер: 35036429 від 04.05.2017, проведено державну реєстрацію договору оренди землі б/н, виданий 20.08.2015, видавник СТОВ «Агро-Лан», кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0106, площа (га): 2,57, орендар СТзОВ «Агро-Лан», орендодавець: ОСОБА_1 , строк дії договору оренди землі 7 років. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Позивачка отримувала орендну плату, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів та зарплатними відомостями №227 від 18 вересня 2020 року та №767 від 15 лютого 2021 року.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що відбулася прихована передача орендованих земельних ділянок від СТзОВ «Агро Лан» до ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» без її на те згоди, що є істотним порушенням умов договору і підставою для розірвання укладених між нею та СТзОВ «Агро Лан» договорів оренди землі від 20.08.2015. ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» заволоділа її земельними ділянками без відповідної правової підстави, чим грубо порушує її право власності на землю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із тих обставин, що позивачкою під час розгляду справи не доведено, що передачею орендованих земельних ділянок від СТзОВ «Агро-Лан» до ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» відповідно до умов договору оренди без її згоди, порушено права позивачки, які б слугували підставами для розірвання спірних договорів оренди землі.

Колегія суддів погоджується із наведеним висновком суду, який відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)об`єктом захисту називає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК Українивідносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно із статтею 2 Закону України «Про оренду землі`відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі -ЗК України), Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами другою та третьою статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що прихована передача орендованих земельних ділянок від СТзОВ «Агро-Лан» до ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» відбулась без її згоди, що є підставою розірвання договору не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з договору оренди землі від 20 серпня 2013 року п.19 цього договору передбачено, що без додаткової письмової згоди орендодавця, на підставі цього договору та у відповідності до Закону України «Про оренду землі», орендар вправі передавати земельну ділянку в суборенду іншим юридичним чи фізичним особам без зміни її цільового використання. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» використовує належні їй дві земельні ділянки незаконно колегія суддів вважає безпідставними, оскільки під час розгляду справи встановлено, що між СТзОВ «Агро-Лан» і ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» 03.02.2020 укладено два договори суборенди землі на спірні земельні ділянки, які у встановленому законом порядку зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Дата закінчення дії: 27.04.2024.

Доводи апеляційної скарги, що договори суборенди земельних ділянок були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно лише в травні 2021 року, TOB «Західна агровиробнича компанія» починаючи з січня 2018 року до травня 2021 року використовувала спірні земельні ділянки без будь-якої правової підстави не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки позивачка не довела, що її права як орендодавця є порушені, за вказаних обставин, коли вона надала право на укладення таких договорів без її згоди, підписуючи спірні договори оренди земельних ділянок із СТОВ «Агро-Лан», в яких у п.19, передбачено право орендаря без згоди орендодавця передавати орендовані земельні ділянки в суборенду.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження позивачки в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі №6-161цс13, оскільки обставини у цих справах є відмінними. Так, у справі, що була предметом розгляду Верховного Суду України, суд констатував не лише порушення вимог ст. ст. 24, 25 Закону України Про оренду землі, а й порушення договору оренди землі, яким не було передбачено право орендаря передавати земельну ділянку в суборенду без згоди орендодавця. Однак, таке право орендаря на передачу земельної ділянки без згоди орендодавця передбачено спірними договорами оренди землі у даній справі.

Колегія суддів вважає неспроможними доводи ОСОБА_1 що СТзОВ «Агро-Лан», припинило виплачувати їй орендну плату, оскільки дані обставини не можуть бути підставою для розірвання договору оренди землі, з урахуванням, що позивачка регулярно отримувала орендну плату за спірний період від ТзОВ «Західна агровиробнича компанія», що нею не заперечувалося.

Судом встановлено, що орендну плату позивачці сплачує ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» на підставі договорів доручення №04/01/20-ДД та №04/01/21-ДД . Заборгованість по оплаті орендної плати відсутня. Позивачка не заперечувала щодо отримання нею орендної плати від ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» (а.с.72-78).

Доводи апеляційної скарги про отримання ОСОБА_1 орендної плати за 2020 рік в меншому розмірі ніж у попередні роки колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки виплачена ОСОБА_1 орендна плата відповідає умовам договору - у розмірі 4.5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. А із пояснень представників відповідачів вбачається, що за 2019 рік дійсно була проведена оплата у більшому, ніж передбачений договором про оренду землі розмірі, однак така виплата була збільшена добровільно, за рахунок успішної господарської діяльності орендаря.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична (два та більше випадки) несплата орендної плати.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, позивачкою не доведено і судом не встановлено, що позивачці не було сплачено орендної плати в обумовленому договором про оренду землі розмірі.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленого судового рішення, такі доводи по суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й правильної оцінки судом першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі змісту статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі Проніна проти України).

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції слід покласти на ОСОБА_1 в межах сум, нею понесених.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 серпня 2021 року залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції покласти на позивачку в межах сум, нею понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 листопада 2021 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Костів О.З.

Парандюк Т.С.