Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/3131/20

2/330/181/2021

"19" квітня 2021 р. смт. Якимівка

Якимівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Куценка О.О., секретаря судового засідання Павленко Н.В. , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Якимівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області про визнання дійсним договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому вказав, що 14 січня 1998 року між ним та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено договір купівлі-продажу земельної частки (паю). Відповідно до п.1.1 Договору ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ЗП № 0116991, зареєстрованим 28 липня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) під № НОМЕР_1 , площею 8,41 умовних кадастрових гектари, який належав продавцю ОСОБА_2 на підставі рішення Якимівської райдержадміністрації від 26 вересня1996 року № 539. Згідно з п.2.1, 2.2. цього Договору, продаж права на земельну частку (пай) було здійснено за 55 000,00(п`ятдесят п`ять тисяч) гривень, які продавець отримав до підписання сторонами Договору купівлі-продажу земельної частки (паю). Пунктом 5 Договору передбачається, що сертифікат серії ЗП № 0116991, зареєстрований 28 липня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) під № 261 є невід`ємним додатком до цього договору. Вищевказаний Договір підлягав нотаріальному посвідченню, однак його нотаріальне посвідчення не відбулось в зв`язку з смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Станом на 01 січня 1998 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки складала 54379,13 (п`ятдесят чотири тисячі триста сімдесят дев`ять) гривень 13 копійок. У ОСОБА_2 не було спадкоємців. Відповідно до ст. 19 Конституції України, в редакції від 28.06.1996 року, яка діяла на час вказаних правовідносин, Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ст. 4 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року в редакції від 27.12.1996 року, яка діяла на час розглядуваних правовідносин, Цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки. Відповідно до цього цивільні права і обов`язки виникають:з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;з адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших громадських організацій - з актів планування;в результаті відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, створення творів науки, літератури і мистецтва;внаслідок заподіяння шкоди іншій особі, а так само внаслідок придбання або збереження майна за рахунок коштів іншої особи без достатніх підстав;внаслідок інших дій громадян і організацій;внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання цивільно-правових наслідків. Частиною 11 ст. 5 Земельного Кодексу України від 18.12.1990 року в редакції від 22.06.1993 року, яка діяла на час розглядуваних правовідносин, у разі продажу власником своєї земельної частки переважне право на її купівлю мають співвласники. Таким чином, виходячи з системного аналізу вищевказаних норм у їх логічному поєднання, позивач мав законне право на укладення Договору купівлі-продажу земельної частки (паю), оскільки законодавчо передбачалась можливість укладення договору купівлі-продажу земельної частки (паю) і жодним законодавчим актом це право не обмежувалось. Згідно з п. 2 ч.1, ч.2 ст. 44 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року в редакції від 27.12.1996 року, яка діяла на час розглядуваних правовідносин, угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР;Письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають. Сторонами укладено та підписано письмовий договір, в зв`язку з чим вимоги ст.44 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року в редакції від 27.12.1996 року, яка діяла на час розглядуваних правовідносин дотримано.

В зв`язку з викладеним, просить суд визнати Договір купівлі-продажу земельної частки (паю), посвідченого сертифікатом серії ЗП № 0116991, зареєстрованим 28 липня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) під № НОМЕР_1 , площею 8,41 умовних кадастрових гектари, який належав продавцю ОСОБА_2 на підставі рішення Якимівської райдержадміністрації від 26 вересня 1996 року № 539 укладений 14 січня 1998 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживавшим Запорізька область, Якимівський район, с.Петрівка та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 виданий Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Криму 11 листопада 2000 року, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживаючий АДРЕСА_2 дійсним. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 виданий Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Криму 11 листопада 2000 року, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживаючий АДРЕСА_2 право власності на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом серії ЗП № 0116991, зареєстрованим 28 липня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) під № НОМЕР_1 , площею 8,41 умовних кадастрових гектари, який належав продавцю ОСОБА_2 на підставі рішення Якимівської райдержадміністрації від 26 вересня1996 року №539

В підготовче судове засідання позивач не з?явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і просив їх задовольнити.

В підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, відповідно до відзиву наданого відповідачем Якимівською селищною радою просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В подальшому у підготовчому провадженні представником відповідача Якимівської селищної ради надано листа про визнання позову в повному обсязі та відсутності заперечень, щодо задоволення позову.

Суд враховує положення ч.3 ст. 13 ЦПК України відповідно до якої учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку встановленому ст.206, 207 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14 січня 1998 року між позивачем та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено договір купівлі-продажу земельної частки (паю)(а.с.4).

Відповідно до п.1.1 Договору ОСОБА_2 продав, а позивач ОСОБА_1 купив право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ЗП № 0116991, зареєстрованим 28 липня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) під № НОМЕР_1 , площею 8,41 умовних кадастрових гектари, який належав продавцю ОСОБА_2 на підставі рішення Якимівської райдержадміністрації від 26 вересня1996 року № 539.

Згідно з п.2.1, 2.2. цього Договору, продаж права на земельну частку (пай) було здійснено за 55 000,00(п`ятдесят п`ять тисяч) гривень, які продавець отримав до підписання сторонами Договору купівлі-продажу земельної частки (паю).

Пунктом 5 Договору передбачається, що сертифікат серії ЗП № 0116991, зареєстрований 28 липня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) під № 261 є невід`ємним додатком до цього договору.

Вищевказаний Договір підлягав нотаріальному посвідченню, однак його нотаріальне посвідчення не відбулось в зв`язку з смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Станом на 01 січня 1998 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки складала 54379,13 (п`ятдесят чотири тисячі триста сімдесят дев`ять) гривень 13 копійок.

Згідно листа завідуючого Якимівської державної нотаріальної контори, від 23 березня 2021 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилась.

У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, в редакції від 28.06.1996 року, яка діяла на час розглядуваних правовідносин, Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 4 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року в редакції від 27.12.1996 року, яка діяла на час розглядуваних правовідносин, цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки.

Відповідно до вказаних норм цивільні права і обов`язки виникають:з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;з адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших громадських організацій - з актів планування;в результаті відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, створення творів науки, літератури і мистецтва;внаслідок заподіяння шкоди іншій особі, а так само внаслідок придбання або збереження майна за рахунок коштів іншої особи без достатніх підстав;внаслідок інших дій громадян і організацій;внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання цивільно-правових наслідків.

Частиною 11 ст. 5 Земельного Кодексу України від 18.12.1990 року в редакції від 22.06.1993 року, яка діяла на час розглядуваних правовідносин, у разі продажу власником своєї земельної частки переважне право на її купівлю мають співвласники.

Таким чином, виходячи позивач мав законне право на укладення Договору купівлі-продажу земельної частки (паю), оскільки законодавчо передбачалась можливість укладення договору купівлі-продажу земельної частки (паю) і жодним законодавчим актом це право не обмежувалось.

Згідно з п. 2 ч.1, ч.2 ст. 44 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року в редакції від 27.12.1996 року, яка діяла на час розглядуваних правовідносин, угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР; Письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають.

Сторонами укладено та підписано письмовий договір, в зв`язку з чим вимоги ст.44 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року в редакції від 27.12.1996 року, яка діяла на час розглядуваних правовідносин дотримано.

За таких обставин заявлені позивачем вимоги є законними та обґрунтованими. Згідно до ч.4 ст. 206 КК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, 10, 12, 77-81, 197-198,200,206, 207,259,263-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області про визнання дійсним договору купівлі-продажу - задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу земельної частки (паю), посвідченого сертифікатом серії ЗП № 0116991, зареєстрованим 28 липня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) під № НОМЕР_1 , площею 8,41 умовних кадастрових гектари, який належав продавцю ОСОБА_2 на підставі рішення Якимівської райдержадміністрації від 26 вересня1996 року № 539, укладений 14 січня 1998 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом серії ЗП № 0116991, зареєстрованим 28 липня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) під № НОМЕР_1 , площею 8,41 умовних кадастрових гектари, який належав продавцю ОСОБА_2 на підставі рішення Якимівської райдержадміністрації від 26 вересня 1996 року № 539.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Якимівський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення цього рішення.

Суддя