Номер справи місцевого суду: 499/510/21
Головуючий у першій інстанції Кравчук О. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 31 серпня 2021 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ Кредит», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

07.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «ІЗІ Кредит», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С., про визнання виконавчого напису № 113630 від 09.12.2020 року, виданого приватним виконавцем Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення боргу на користь ТОВ «ІЗІ Кредит» у розмірі 10 338,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 12.07.2021 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 31.08.2021 року позовна повернута позивачці ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Іванівського районного суду Одеської області від 31.08.2021 року, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 06.12.2021 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 06.12.2021 року.

Також слід зазначити, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі від 04.10.2021 року, згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, а в подальшому повертаючи заяву, виходив із того, що позовна заява: не містить доказів на підтвердження не укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору; вчинення 09.12.2020 року третьою особою виконавчого напису; неможливості ознайомлення позивача з матеріалами виконавчого провадження та отримання відповідних копій для подання до суду; відомі офіційна електронна адреса позивача, відповідача та третьої особи; обґрунтування вимог саме до відповідача, а не до третьої особи 1, тощо (а.с. 30-31).

Однак, з таким висновком суду не погоджується колегія суддів, виходячи з наступних обставин.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підста в (ст. 175 ч.ч. 1-3 ЦПК України).

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Іванівського районного суду Одеської області з позовною заявою до ТОВ «ІЗІ Кредит», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню(а.с. 1-3).

На виконання ухвали суду від 12.07.2021 року, 26.07.2021 року ОСОБА_1 надала суду заяву щодо усунення недоліків позовної заяви та письмові докази (а.с. 26-27).

Позивачка, усуваючи недоліки позовної заяви, надала суду першої інстанції заяву про уточнення позовної заяви та копію відповіді приватного виконавця від 21.07.2021року про неможливість надання відповідних доказів (а.с. 26-29).

Позовна заява ОСОБА_1 та додатково надана нею заява, на вимогу суду першої інстанції, зазначає учасників справи відповідача та третіх осіб, а також зміст позовних вимог. До позовної заяви позивачка надала клопотання про забезпечення доказів, в якій зазначила про неможливість самостійно надати додані відповідні докази.

Наведене свідчить про те, що позовна заява ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Твердження суду першої інстанції в ухвалі про те, що позовна заява не містить відомостей про офіційні електронні адреси позивача, відповідача та третьої особи; обґрунтування вимог саме до відповідача, а не до третьої особи 1, тощо, є надмірним формалізмом, який не може бути підставою недопущення позивачки до суду.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на доступ до суду, надмірний формалізм суду, зокрема у частині визначення офіційної електронної пошти осіб, які повинні приймати участь у справі, у даному випадку, є порушенням права заявника на доступ до суду, а тому порушене право позивачки підлягає захисту судом апеляційної інстанції.

Крім викладеного, колегія суддів зазначає, що за змістом ст.ст. 2, 5 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або порушених, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спосіб захисту має бути ефективним.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що доводи апеляційної скарги спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її спростовують, оскільки ухвала постановлена не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст. ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 31 серпня 2021 року про повернення позовної заявискасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання цього судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра