Справа № 346/1619/21
Провадження № 2-о/346/70/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючого судді П`ятковського В.І.

за участі секретаря Матушевської Г.Д.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Нижньовербізька сільська рада територіальної громади Івано-Франківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернувшись до суду із даною заявою, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 і після його смерті відкрилася спадщина за законом, на належне спадкодавцю майно, зокрема: земельну ділянку площею 0,4701 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Верхньовербізької сільської ради Коломийського району

З метою оформлення права на спадщину звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, в зв`язку із розбіжністю у зазначенні власника земельної ділянки, а заме по батькові останнього вказано « ОСОБА_3 », що не відповідає іншим правовстановлюючим документам.

У зв`язку з наведеним просить встановити факт належності спадкодавцю вказаного правовстановлюючого документа.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, її представник подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особа в судове засідання також не з`явився, подав заяву, в якій заявлені вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення та просив розгляд справи провести без його участі.

Врахувавши заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що 28 квітня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 8 (а.с. 5).

Померлому належала земельна ділянка площею 0,4701га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Верхньовербізької сільської ради Коломийського району на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ № 07-06-2/000138, виданого на підставі рішення виконкому Верхньовербізької сільської Ради народних депутатів № 56 від 22 липня 1997 року (а.с. 9).

Заявниця будучи єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову через неможливість встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа на спадкове майно, так як по батькові власника у вказаному документі не відповідає його по батькові у інших правовстановлюючих документах.

Так, у Державному акті зазначено по батькові власника земельної ділянки « ОСОБА_3 », в той час як із копії свідоцтва про смерть вбачається, що по батькові спадкодавця « ОСОБА_2 » (а.с. 5, 9).

Із копії свідоцтва про одруження, вбачається, що ОСОБА_2 19 жовтня 1972 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 (а.с. 7).

Також те, що по батькові спадкодавця « ОСОБА_2 », підтверджується довідками старости с. Верхній Вербіж № 37 від 26 січня 2021 року.

Таким чином суд вважає, що вищеописана помилка в написанні по батькові спадкодавця у Державному акті виникла внаслідок неуважності працівників органу, що видав документ.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявниці, так як дозволить оформити спадкові права.

З огляду на вищенаведені письмові докази та беручи до уваги заяви сторін, суд приходить до висновку, що до виниклих обставин призвела неуважність відповідної посадової особи, яка оформляла Державний акт на право власності на землю серії ІФ № 07-06-2/000138 від 01 серпня 1997 року, а тому виходячи із того, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву.

На підставі наведеного та керуючись ч. 6 ст. 259, ч.ч.1, 6 ст.268 , ст.ст. 200, 247ч. 2, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Коломия Івано-Франківської області - Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 07-06-2/000138 від 01 серпня 1997 року, що був виданий на підставі рішення виконкому Верхньовербізької сільської Ради народних депутатів № 56 від 22 липня 1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 травня 2021 року.

Суддя П`ятковський В. І.