Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року Новогродівський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Пригоді О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новогродівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Селидіввугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, вказуючи на те, що він перебував з відповідачем у трудових відносинах з 09.12.2020 року по 01.07.2021 року працюючи гірничомонтажником підземним, з повним робочим днем в шахті. Наказом від 01.07.2021 року № 106к він був звільнений за ч.3 ст.38 КЗпроП України, у зв`язку з невиконанням адміністрацією підприємства законодавства про працю та умов колективного договору підприємства, через несвоєчасну виплату заробітної плати. Після звільнення відповідач не провів з ним остаточного розрахунку, не виплатив вихідну допомогу у зв`язку з невиплатою заробітної плати, чим порушив вимоги ст.44, 47, 116 КЗпроП України щодо повного розрахунку в день звільнення. 24.07.2021 року він направив відповідачу вимогу про сплату належних йому коштів, на що отримав довідку про нараховану та сплачену заробітну плату, відповідно якої розмір заборгованості по заробітній платі, після утримання обов`язкових податків та зборів становить: 93285,84 грн., а саме: за травень 2021 року 15103,66 грн., за червень 14737,99 грн., за липень 2021 року 63444,19 грн., розмір середньої заробітної плати - 986 грн. 43 коп. Відповідач повинен відшкодовувати йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за весь час затримки за період з 02.07.2021 року по 13.08.2021 року, із розрахунку 32 дня х 986 грн. 43 коп. = 31565 грн. 76 коп. Внаслідок невиплати заробітної плати та несвоєчасного розрахунку після звільнення, йому завдана моральна шкода, яка полягає у матеріальних та моральних стражданнях, оскільки він повинен був утримувати свою сім`ю дружину ОСОБА_2 , доньку ОСОБА_3 , яка навчається у вищому навчальному закладі та потребує постійних витрат на своє утримання, проїзду, навчання, придбання їжі, одягу, канцелярського приладдя, що завдавало при вказаних обставинах йому значної моральної напруги та хвилювань. Розмір моральної шкоди оцінює у 93285 грн. 84 коп. Посилається на ст.ст.47, 116, 117, 237-1 КЗпроП України. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 93285 грн. 84 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.07.2021 року по 13.08.2021 року в розмірі 31565 грн. 76 коп., моральну шкоду у розмірі 93285 грн. 84 коп., та сплачений судовий збір в розмірі 1816 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно письмової заяви просить розглянути справу у його відсутність, на позові наполягає. У відповіді на відзив вказує, що відповідач повинен був здійснити з ним розрахунок в день звільнення, цього не зробив, ані в день звільнення, ані після пред`явлення ним письмової вимоги 02.08.2021 року. Про нараховані належні йому суми при звільненні його не повідомляли. Він зазнав моральних страждань через невиплату своєчасно належних йому при звільненні сум, оскільки був змушений шукати гроші по знайомим, чим принижувалась його честь та гідність, він відчував велике хвилювання та дискомфорт, кошти були потрібні не тільки на проживання його сім`ї, а й на дорогу до м. Маріуполь, де навчається його дитина ОСОБА_3 , на оплату гуртожитку, на їжу, одяг, лікування. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ДП «Селидіввуггілля» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справу повідомлений належним чином, згідно письмової заяви, просить справу слухати без його участі на підставі відзиву та довідки про сплачену позивачу заборгованість по заробітній платі, згідно якої позивачу 22.10.2021 року заборгованість по заробітній платі виплачено в повному обсязі. Згідно відзиву на позов, позов не визнають, вказуючи на те, що позивач був звільнений з підприємства 01.07.2021 року згідно наказу № 106-к від 01.07.2021 року. Згідно табеля використання робочого часу по дільниці МДО за липень 2021 року, позивач в день звільнення 01.07.2021 року не працював, знаходився у відпустці без збереження заробітної плати. Вимога про розрахунок позивачем до підприємства була пред`явлена 02.08.2021 року у його заяві від 24.07.2021 року. Оскільки позивач у день звільнення не працював, а вимога про виплату заборгованості до відповідача надійшла після його звільнення 02.08.2021 року, підстави для застосування ст.117 КЗпроП України виникають з 03.08.2021 року, і позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 02.07.2021 року по 02.08.2021 року є безпідставними та задоволенню не підлягають. Кількість робочих днів за період з 02.07.2021 року по 13.08.2021 року (липень 21 робочий день, серпень 10 робочих днів) становить 31 день. Позивачем у позові у розрахунку суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, помилково було розраховано кількість робочих днів затримки 32 дні, в зв`язку з чим розмір середнього заробітку у сумі 31565 грн. 76 коп. розрахований невірно. Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку вважає непропорційним та неспівмірним сумі, що має надкомпенсаційний характер відповідальності роботодавця, в порівнянні із орієнтовним розміром майнових втрат позивача, в призмі недоотриманої ним при звільненні заробітної плати. Посилається на постанову Великої Палата Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 761/9584/15-ц. Також позивачем не надано до суду жодних доказів спричинення йому моральних страждань та не наведено відповідного розрахунку моральної шкоди. Просив в позові відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, обґрунтованим частково та таким що підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, позивач з 09.12.2020 року по 01.07.2021 року, працював на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» гірничомонтажником підземним, звідки звільнений 01.07.2021 року за ст.38 ч.3 КЗпроП України, за власним бажанням у зв`язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю та умов колективного договору підприємства, несвоєчасна виплата заробітної плати, з виплатою вихідної допомоги, що підтверджується записами у трудовій книжці та не оспорюється сторонами у справі. Згідно довідки ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 11.08.2021 року, на час звільнення 01.07.2021 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 складає 93285 грн. 84 коп., розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 складає 986 грн. 43 коп., що визнається сторонами. Згідно довідки ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» № 472-11 від 22.11.2021 року, 22.10.2021 року позивачу сплачена в повному обсязі заборгованість по заробітній платі, заборгованість відсутня.

В зв`язку з відсутністю заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 на час розгляду справи судом, вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній плати з відповідача задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпроП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпроП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Вказана правова позиція висловлена у постанові ВСУ від 24.06.2015 року.

Передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 зазначеного Кодексу. При цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 березня 2013 р. у справі № 6-15цс13).

В зв`язку з чим, відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку.

Разом з тим, як вбачається з табелю використання робочого часу по дільниці МДО за липень 2021 року, позивач у день звільнення не працював. Заявою від 24.07.2021 року, яка була отримана відповідачем 02.08.2021 року, позивач вимагав провести з ним повний розрахунок та виплатити всі належні йому при звільненні виплати. В зв`язку з чим, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні повинен розраховуватись з 03.08.2021 року (наступний день після пред`явлення вимоги про розрахунок) по день який просив позивач по 13.08.2021 року включно.

При розрахунку середнього заробітку суд враховує вимоги ПКМУ «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.02.1995 року, згідно якої врахуванню при розрахунку днів затримки розрахунку підлягають робочі дні. В зв`язку з чим за період з 03.08.2021 року по 13.08.2021 року кількість робочих днів складає 9 днів х 986 грн. 43 коп. (середньоденна заробітна плата позивача) = 8877 грн. 87 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Посилання позивача на висновок Великої Палати Верховного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц щодо можливості судом зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки розрахунку також не приймається судом, так як зменшення розміру середнього заробітку є правом, а не обов`язком суду та залежить від конкретних обставин справи.

Суд вважає визначений розмір середнього заробітку в сумі 8877 грн. 87 коп., є співрозмірним та пропорційним розміром компенсаційних витрат позивача, яких він зазнав, внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку відповідача, враховуючі розмір простроченої заборгованості відповідача позивачу при звільненні - 93285 грн. 84 коп., період затримки розрахунку, відсутність підтвердження відповідачем поважних та обгрунтованих підстав для вказаної затримки розрахунку.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Несвоєчасною виплатою заробітної плати та не здійсненням розрахунку з позивачем в день звільнення, відповідачем порушено право позивача на оплату праці, в наслідок чого було порушено його звичайний уклад життя, викликало необхідність докладання додаткових зусиль для утримання себе і своє родини, принизило його, що завдало йому моральну шкоду.

При визначенні розміру моральної шкоди в зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати та несвоєчасним розрахунком при звільнені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд вважає заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 93285 грн. 84 коп. завищеним, враховуючі, глибину душевних та фізичних страждань з приводу несвоєчасного отримання належних сум при звільненні, вимушеної зміни складу життя, суд вважає розумним та справедливим відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн., буде еквівалентно його моральним стражданням.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, сплачений позивачем, в розмірі 98 грн. 78 коп.

Керуючись ст.ст.116, 117, 237-1 КЗпроП України, ПКМУ «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.02.1995 року, ст.ст.10,12, 89, 141, 259, 263- 265, 273, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ДП «Селидіввугілля», , адреса знаходження: Донецька область м.Селидове вул.К.Маркса, 41 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 - 8877 грн. 87 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, 1000 грн. - відшкодування моральної шкоди, а всього: 9877 грн. 87 коп.

В інший частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ДП «Селидіввугілля» на користь ОСОБА_1 98 грн. 78 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя: