ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року

м.Суми

Справа №591/5857/21

Номер провадження 22-ц/816/1750/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2021 року в складі судді Северинової А.С., ухваленого в м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 30 вересня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 21.06.2013 року між ним та ОСОБА_2 , про що Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 498 від 21.06.2013, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що 21.06.2013 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони дітей не мають. Вказує, що подружнє життя між ним та відповідачем не склалося і їх спільне життя в подальшому є неможливим через постійні конфлікти та непорозуміння. Вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Станом на день подання позову вони проживають та спілкуються як чужі люди. Вказує, що дружина та його син від першого шлюбу погано контактують. При цьому він бажає виховувати сина, а погане взаєморозуміння між відповідачем та його сином не відповідає інтересам дитини. Зазначає, що він проти надання їм з відповідачем часу на примирення, а розірвання шлюбу відповідає їх спільним інтересам.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2021 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 червня 2013 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 498.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що шлюбні відносини між сторонами припинені, а сім`я фактично розпалася. Оскільки позивач заперечував проти надання строку на примирення та наполягає на розірванні шлюбу, примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права просить вжити заходи щодо примирення подружжя та надати їм строк для примирення тривалістю 6 місяців, скасувати оскаржуване рішення.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно не надав сторонам строку на примирення. Зазначає, що до як до подання позовної заяви так і на день подання апеляційної скарги вони з відповідачем проживають разом, як чоловік та дружина, підтримують шлюбні відносини та ведуть спільне господарство й мають спільні інтереси. Вказує, що вона ніколи не заперечувала щоб її чоловік виховував сина від першого шлюбу. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу за наявності її клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки за станом здоров`я вона не мала можливості приймати участь в судовому засіданні, проте вона бажає зберегти шлюбні відносини, які на даний час не припинені.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Позивач подав до суду заяву, у якій підтвердив своє небажання на примирення і наполягав на розірванні шлюбу.

Відповідач до суду не прибула, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 21.06.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом частини ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

В силу частини 1 ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 1 ст. 110 цього Кодексу передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За приписами ст.ст. 111, 112 цього Кодексу суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Доводи позивача в частині того, що судом першої інстанції не було надано сторонам часу на примиренні, колегія суддів відхиляє, оскільки згідно з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При цьому колегія суддів звертає увагу, що закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися, а надання строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком.

Враховуючи відсутність вільної згоди позивача продовжити шлюбні відносини зі своєю дружиною ОСОБА_2 , існуючу заборону щодо примушування чоловіка підтримувати такі стосунки з відповідачем, колегія суддів погоджується з висновками суду проте, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, оскільки фактично, позивачем не виявлено бажання на продовження шлюбних відносин.

Заперечення відповідача відносно того, що на даний час сторони за власною волею проживають разом однією сім`єю, ведуть спільний побут, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що відповідач доказів на підтвердження вказаної обставини відповідач до суду не надала.

Доводи відповідача, що викладені нею в апеляційній скарзі відносно того, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги її клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку із проходженням нею медикаментозного лікування у лікаря - невропатолога, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що з доданих до суду першої інстанції доказів, зокрема, консультативного висновку спеціаліста від 23.09.2021 року не вбачається, що остання проходила стаціонарне лікування та не мала змоги прибути до суду для розгляду вказаної справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2021 року

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко