ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 листопада 2021 року

м. Харків

справа № 626/2247/20

провадження № 22ц/818/3723/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Гришиної А.О.,

імена (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз»,

представники Лозова Наталія Вікторівна, Штець Василь Михайлович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Горошко Тетяни Михайлівни представника Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року в складі судді Рибальченко І.Г.,

у с т а н о в и в:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі АТ «Укргазвидобування») в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» (далі БУ «Укрбургаз») про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що він перебував з відповідачем у трудових стосунках, працюючи з квітня 2018 року старшим інженером сектора вишкобудування БУ «Укрбургаз».

Наказом в.о. директора філії БУ «Укрбургаз» Сушинського І.І. від 08 липня 2020 року № 715 до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, а саме за неякісну підготовку документації на закупівлю сервісних послуг по обслуговуванню електростанцій дизельних Cummins 275D5 та С200D5, без врахування складських залишків по предмету закупівлі.

Позивач зазначав, що Посадовою інструкцією старшого інженера сектора вишкобудування АТ «Укргазвидобування», затвердженою директором БУ «Укрбургаз» 03 грудня 2018 року (далі Посадоа Інструкція) не передбачено його обов`язок щодо підготовки та узгодження проектів договорів. Зокрема, проект договору поставки УБГ № 225/015-19, який мав бути укладений 18 квітня 2019 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна» (далі ТОВ «Далгакиран компресор Україна»), є працевмістким процесом, не є його ініціативою та проходив процедуру узгодження у структурних підрозділах підприємства.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати наказ в. о. директора філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» Сушинського І.І. від 08 липня 2020 року № 715 «Щодо дисциплінарного стягнення», стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн та судовий збір в розмірі 840,80 грн

09 листопада 2020 року Лозова Наталія Вікторівна представник АТ «Укргазвидобування» подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що за результатами договору УБГ № 225/015-19, який мав бути укладений 18 квітня 2019 року з ТОВ «Далгакиран компресор Україна», ініціатором якого є відділ вишкобудування БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування», мало бути придбано електростанції дизельні - 17 шт. Cummins 275D5 та 2 шт. С200D5 із комплектом до кожної електростанції запасних частин, інструментів та приладдя для їх обслуговування (далі ЗІП) з розрахунку на 2 000 мотогодини роботи. Під час приймання дизельних електростанцій був присутній і позивач. Однак за погодженням з менеджером вишкобудування БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_2 13 січня 2020 року позивач підготував заявку на закупівлю сервісних послуг по обслуговуванню електростанцій дизельних Cummins 275D5 та С200D5 із розрахунку 5 500/5000 мотогодин експлуатації на суму 4 988 677,20 грн. При цьому не враховано наявність складських залишків комплектів на час укладення договору УБГ № 225/015-19 з ТОВ «Далгакиран компресор Україна», що могло суттєво вплинути на зменшення загальної вартості послуг.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ від в. о. директора філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» Сушинського І.І. від 08 липня 2020 року № 715 «Щодо дисциплінарного стягнення» про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 . Стягнуто з АТ «Укргазвидобування» в особі філії БУ «Укрбургаз» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомог в розмірі 4 000,00 грн та судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося з порушенням діючого трудового законодавства, оскільки докази на підтвердження того, що дії позивача призвели до матеріальних втрат та заподіяння шкоди АТ «Укргазвидобування» в матеріалах справи відсутні, а доводи відповідача щодо можливості завдання матеріальних, фінансових та інших збитків грунтуються на припущеннях останнього.

21 квітня 2021 року Горошко Тетяна Михайлівна представник АТ «Укргазвидобування» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга, з урахуванням доповнень, мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 нанесено немайнову шкоду у вигляді порушення ділової репутації та іміджу АТ «Укргазвидобування», а також створено передумови для завдання майнової шкоди у випадку укладення договору на закупівлю послуг з ТОВ «Далгакиран компресор Україна» зі збільшеною їх вартістю. Зазначає, що суд першої інстанції на власний розсуд застосував оцінку тяжкості наслідків для роботодавця та безпідставно звільнив позивача від дисциплінарної відповідальності. При цьому порушення процедури притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності судом першої інстанції не встановлено.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, отже висновок суду першої інстанції про документальну доведеність понесення таких витрат позивачем у даній справі грунтується на припущеннях, а сума в розмірі 4 000,00 грн не є фактично обгрунтованою та розумною.

Звертає увагу також на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме:

- в судовому засіданні 17 березня 2021 року в присутності представника відповідача оголошено вихід до нарадчої кімнати, але останнього не повідомлено про дату та час наступного судового засідання. 25 березня 2021 року АТ «Укргазвидобування» отримало повний текст судового рішення, яке було ухвалено 18 березня 2021 року, однак в повному тексті не вказана дата його складання. При цьому на запит відповідача від 05 квітня 2021 року останнього суд першої інстанції повідомив, що повне судове рішення було складено 24 березня 2021 року, тобто на шостий день з дня закінчення розгляду справи, що свідчить про порушення судом першої інстанції вимог частини шостої статті 259 ЦПК України, згідно з якою у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більше як десять днів, а якщо справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи;

- ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2020 року призначено перше судове засідання на 11 листопада 2020 року, клопотання про залучення до участі у справі АТ «Укргазвидобування» в якості належної особи подано позивачем не до початку першого судового засідання, а 30 листопада 2020 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною другою статті 51 ЦПК України;

- позивач та його представник не з`явилися в судові засідання, які були призначені на 11 листопада 2020 року, 30 листопада 2020 року та 29 грудня 2020 року; 17 березня 2021 року представником відповідача було заявлено клопотання про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, яке судом першої інстанції у спосіб, передбачений частиною другою статті 258 ЦПК України, тобто шляхом постановлення ухвали, розглянуто не було; на підтвердження цих доводів посилається на правову позицію, яка міститься в постанові Верховного Суду в складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження 61-36375св18).

31 травня 2021 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правну допомогу не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 перебував з у трудових стосунках, працюючи з квітня 2018 року старшим інженером сектора вишкобудування БУ «Укрбургаз».

Наказом від 30 вересня 2021 року № 791-к ОСОБА_1 звільнений з роботи на підставі пункту 1 статті 40 КОдексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у зв`язку зі скороченням штату.

На підставі договору поставки № УБГ 225/015-19 від 18 квітня 2019 року філією БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» мало на меті придбати у ТОВ «Далгакиран компресор Україна» 17 шт. електростанцій дизельних Cummins 275D5 та 2 шт. електростанцій дизельних С200D5.

На виконання наказу філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» за результатами інформації, викладеної в службовій записці начальника відділу службових розслідувань та співпраці з правоохоронними органами філії БУ «Укрбургаз» від 18 березня 2020 року № 1083п стосовно можливих порушень при підготовці документів на закупівлю сервісних послуг по обслуговуванню електростанцій дизельних Cummins 275D5 та С200D5, складено акт службового розслідування від 17 червня 2020 року, затверджений 18 червня 2020 року в. о. директора філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» Сушинським І.І.

Із акту вбачається, що відповідно до договору поставки № УБГ 225/015-19 від 18 квітня 2019 року філія БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» мала намір придбати у ТОВ «Далгакиран компресор Україна» електростанці дизельні - 17 шт. Cummins 275D5 та 2 шт. С200D5. Закупівля електростанцій дизельних ініційована відділом вишкобудування філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування».

В додатку № 6 «Технічні характеристики товару» до договору № УБГ 225/015-19 від 18 квітня 2019 року зазначено, що кожна електростанція укомплектована комплектами ЗІП для їх обслуговування з розрахунку на 2 000 мотогодини роботи.

За умовами договору № УБГ 225/015-19 від 18 квітня 2019 року електростанції дизельні доставлено ТОВ «Далгакиран компресор Україна» до Красноградської бази виробничо-технічного забезпечення і комплектації філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування». Приймання електростанцій дизельних здійснено комісією, до складу якої входив, зокрема ОСОБА_1 .

За результатами опрацювання інформації, отриманої від начальників структурних підрозділів філії БУ «Укрбургаз», про стан використання електростанцій дизельних Cummins 275D5 та С200D5 і очікуваний моторесурс у 2020 році, старший інженер відділу вишкобудування філії БУ «Укрбургаз» ОСОБА_1 повідомив ТОВ «Далгакиран компресор Україна» про необхідність надання комерційної пропозиції на сервісне обслуговування 17 шт. електростанцій дизельних Cummins 275D5 та 2 шт. електростанцій дизельних С200D5 в межах суми 5 000 000 грн, яка закладалася у річному плані закупівель товарів, робіт та послуг на 2019 рік.

У зв`язку з тим, що на кінець 2019 року провести закупівлю послуг з обслуговування електростанцій дизельних не вдалось, вирішено повторно подати заявку у 2020 році, з урахуванням оновленої комерційної пропозиції ТОВ «Далгакиран компресор Україна».

Після цього, старший інженер відділу вишкобудування філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» ОСОБА_1 , за погодженням з менеджером з вишкобудування ОСОБА_2 , підготував заявку від 13 січня 2020 року № 239/017 на закупівлю сервісних послуг по обслуговуванню електростанцій дизельних Cummins 275D5 та С200D5 з очікуваною вартістю 4 988 677,20 грн, яка відповідала комерційній пропозиції ТОВ «Далгакиран компресор Україна» від 02 січня 2020 року № 3 з розрахунком на 5500/5000 мотогодин експлуатації (а. с. 63-84, т. 1), а також технічне завдання.

При дослідженні кошторису технічного обслуговування електростанцій дизельних до вказаної кошторисної пропозиції ТОВ «Далгакиран компресор Україна» комісією з`ясовано, що у переліку матеріалів для проведення технічного обслуговування при напрацюванні до 5500/5000 мотогодин не враховано наявність складських залишків комплектів ЗІП при напрацювання до 2000 мотогодин, які були поставлені з електростанціями дизельними за договором № УБГ 225/015-19 від 18 квітня 2019 року, що могло суттєво вплинути на зменшення загальної вартості послуг (а. с. 32-48, т. 1).

Приймання електростанцій дизельних підтверджується актами проведення вхідного контролю матеріально-технічних ресурсів від 11 липня 2019 року № 853, від 15 липня 2019 року № 854, від 17 липня 2019 року № 859, від 19 липня 2019 року № 863, від 23 липня 2019 року № 873, від 24 липня 2019 року № 876, від 11 (а. с. 63-68, т. 1).

Наказом в. о. директора філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» Сушинського І.І. від 08 липня 2020 року № 715 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, а саме за неякісну підготовку документації на закупівлю сервісних послуг по обслуговуванню електростанцій дизельних Cummins 275D5 та С200D5, без врахування складських залишків по предмету закупівлі.

В наказі також зазначено, що відповідальному підрозділу БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування», який є ініціатором заявки від 13 січня 2019 року № 239/-17 на закупівлю послуг з обслуговування електростанцій дизельних Cummins 275D5 та С200D5, врахувати складські залишки комплектів ЗІП та вжити заходів для обгрунтованої потреби в послугах з сервісного обслуговування дизельних електростанцій, в тому числі шляхом внесення відповідних змін до вказаної заявки, технічного завдання, проекту договору та, за необхідності, до інших документів щодо закупівлі зазначених послуг (а. с. 11-12, т. 1).

З наказом від 08 липня 2020 року № 715 ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис.

Заходами дисциплінарного стягнення є догана і звільнення (частина перша статті 147 КЗпП України).

Згідно з положеннями статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

За приписами частини першої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (частина 3 статті 149 КзпП України).

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», при розгляді судами справ щодо накладення дисциплінарних стягнень судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для накладення стягнення, чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховувались обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Згідно з пунктом 1.3 розділу 3 Посадової інструкції старший інженер безпосередньо підпорядковується начальнику відділу вишкобудування.

Старший інженер керується в своїй діяльності законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, законодавчими та нормативними актами України, які визначають напрями розвитку галузі, наказами, розпорядженнями та іншими розпорядчими актами державних органів нагляду, АТ «Укргазвидобування», БУ «Укрбургаз», правилами і нормами охорони праці, технічної, екологічної, пожежної безпеки, безпеки дорожнього руху, виробничої санітарії та гігієни праці, іншими нормативними актами, Колективним договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, положеннями про відділ вишкобудування, Посадовою інструкцією (п. 1.4).

Завдання та обов`язки старшого інженера закріплені пунктами 2.1-2.20 розділу 2 Посадової інструкції.

Так, ОСОБА_1 зобов`язаний був розробляти планові завдання з будівництва бурових верстатів, підготовки земельних ділянок для будівництва бурових верстатів, рекультивації земельних ділянок (місяць, квартал, рік); забезпечувати своєчасне оформлення замовлень відділень бурових робіт БУ «Укрбургаз», облік та виконання замовлень на будівельно-технологічні матеріали; координувати роботу підрозділів управління з питань вишкобудування, вживати заходів щодо забезпечення виконання планових завдань виробництва, раціонального використання технологічних матеріалів, запобігання порушень та усунення виявлених недоліків під час виробничого процесу; брати участь у розробленні схем монтажу, розміщенні бурового обладнання та їх впровадженні у виробництво; організувати і виконати заходи з підготовки вишкомонтажних підрозділів до роботи в осінньо-зимовий період; організувати надання всіх матеріалів, необхідних для розробки проектно-кошторисної документації по об`єктах будівництва; організувати розробку організаційно-технічних і інженерно-економічних заходів з метою покращення вишкомонтажних робіт і якісного проведення робіт з рекультивації; здійснювати аналіз економічної діяльності відділень з питань вишкобудування і доводити результати до відома виконавців робіт; контролювати розподіл фондів матеріально-технічного забезпечення вишкомонтажних робіт; забезпечувати впровадження та додержання стандартів, технічних умов, керівних документів з питань вишкобудування в підрозділах БУ «Укрбургаз»; брати участь у розробці комплексних заходів з поліпшення охорони і умов праці, технічної безпеки, промсанітарії та екологічної безпеки і забезпечувати виконання запланованих заходів; брати участь в роботі комісії 4-го ступеня відомчого контролю за станом охорони праці, пожежної, промислової та екологічної безпеки; здійснювати перевірку стану умов праці при відвідуванні об`єктів та за результатами перевірки робити запис у Журналі перевірки стану охорони праці об`єкта; здійснювати контроль за дотриманням стандартів та технічних умов при монтажі бурових установок, з дотриманням вимог з охорони праці, не допускаючи уведення їх в експлуатацію з суттєвими недоліками, які погіршують умови праці; безпосередньо організовувати і контролювати процес тракторної, кранової та іншої техніки в вишкобудуванні, щодо надійної та правильної технічної її експлуатації; контролювати виконання планово-попереджувального ремонту та профілактичних випробувань обладнання, закріпленого за вишкомонтажними підрозділами; проводити своєчасне і достовірне складання обліку і звітності про роботу вишкобудування; приймати участь в розслідуванні причин аварій (руйнування) споруд вишкобудування, їх частин і конструктивних елементів відповідно до діючих нормативних документів; приймати участь в розробці нормативно-технічної документації при проведення вишкомонтажних робіт; виконувати окремі завдання безпосереднього керівника (23-28, т. 1).

Наказом голови правління Фаворова А.М. АТ «Укргазвидобування» від 30 грудня 2019 року № 940 введено в дію Регламент взаємодії структурних підрозділів АТ «Укргазвидобування» під час закупівель товарів, робіт та послуг, затверджений рішенням правління від 18 грудня 2019 року № 449 (далі Регламент) (а. с. 249-250, т. 1).

Порядок підготовки заявки на закупівлю та її погодження врегульовано розділом 3.1 «Ініціювання закупівлі».

Так, відповідальний підрозділ товариства та/або філії є початковим ініціатором заявки на закупівлю і несе повну відповідальність за своєчасність, коректність, якісне і кількісне наповнення заявки, технічні характеристики/технічне завдання, визначення проекту договору з переліку затверджених типових форм або розробку істотних умов договору, що має бути укладений за результатами закупівлі, консолідацію потреби по предмету закупівлі та врахування складських залишків, надходжень та планове використання. Персональну відповідальність за консолідацію потреби несе директор за напрямком товариства та/або заступник керівника філії за напрямком.

Відповідальний підрозділ товариства та/або філії під час формування заявки за формою, визначеною Додатком 1 цього Регламенту, повинен встановити такі вимоги, які у встановленому товариством порядку затверджуються/погоджуються підрозділами та/або органами (комісіями, комітетами, радами тощо) товариства, зокрема очікувану вартість закупівлі.

Технічні критерії/вимоги до предмету закупівлі повинні бути обгрунтованими дійсними потребами замовника. Встановлення технічних критеріїв/вимог до предмету закупівлі не повинно обмежувати конкуренцію. У разі об`єктивної необхідності встановлення таких технічних критеріїв/вимог надається відповідне обгрунтування.

У заявці на закупівлю повинні міститися вимоги до предмету закупівлі у формі технічного завдання, зокрема такі вимоги до товарів: вимоги до якості, функціональних характеристик (споживчих властивостей) і технічних характеристик предмету закупівлі, вимоги до безпеки та інші показники, пов`язані з визначенням відповідності предмету закупівель предметам замовника.

Згідно з Додатком 1.2 до Регламенту відповідальним закупником філії БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування» та відповідальним працівником за перевірку наявності у річному плані потреб та закупівель філії є ОСОБА_3 (а. с. 85, т. 1).

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 нанесено немайнову шкоду у вигляді порушення ділової репутації та іміджу АТ «Укргазвидобування», а також створено передумови для завдання майнової шкоди у випадку укладення договору на закупівлю послуг з ТОВ «Далгакиран компресор Україна» зі збільшеною їх вартістю не можуть бути прийняті до уваги, оскільки договір поставки УБГ № 225/015-19 відповідачем з ТОВ «Далгакиран компресор Україна» укладено не було, що підтвердила в суді апеляційної інстанції Лозова Наталія Вікторівна представник АТ «Укргазвидобування».

Посилання на наявність правових підстав для залишення позову без розгляду не грунтується на законі, з огляду на таке.

За правилами пункту 3 частини першої статті 257 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадків, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

11 листопада 2020 року представник позивача ОСОБА_4 направив до суду заяву про перенесення розгляду справи, призначеної на 11 листопада 2020 року, у зв`язку з зайнятістю в іншій справі, що розглядалася в порядку кримінального провадження (а. с. 159, т. 1). 11 листопада 2020 року розгляд справи відкладено на 30 листопада 2020 року.

30 листопада 2020 року розгляд справи відкладено на 29 грудня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін та відсутністю належного їх повідомлення про день і час розгляду справи.

29 грудня 2020 року в судовому засіданні оголошена перерва, ухвалено повідомити сторони про день і час розгляду справи повістками.

22 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій, зокрема, зазначив відповідачем АТ «Укргазвидобування» (а. с. 75-81, т. 2).

17 березня 2021 року справа розглянута по суті.

Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

Відсутність ухвали щодо вирішення клопотання АТ «Укргазвидобування» про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду не впливає на висновок суду про наявність правових підстав для задоволення позову останнього та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Доводи апеляційної скарги про залучення до участі у справі АТ «Укргазвидобування» в якості належної особи з пропуском строку, встановленого частиною другою статті 51 ЦПК України, також не можуть бути прийняті до уваги.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Згідно з вимогами до змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін(пункт 2 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України), до яких звернуті матеріально-правові вимоги позивача. Отже, можливість інших суб`єктів, зокрема посадових осіб, у тому числі державних реєстраторів, брати участь у цивільному процесі в якості позивачів і відповідачів у цивільному процесі обмежена.

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).

Питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача суд вирішує у підготовчому засіданні (пункт 4 частини другої статті 197 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)).

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц(пункт 31.4), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)).

Саме така правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, визначив реальний суб`єктний склад учасників спірних правовідносин та за наявності належних та допустимих доказів розглянув справу по суті.

Щодо висновку суду першої інстанції про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані:

- договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);

- документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 01 жовтня 2020 року та квитанція до прибуткового касового ордера № 3996 від 05 жовтня 2020 року. Однак розрахунок таких витрат в матеріалах справи відсутній, не надано такого розрахунку і суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, правові підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обстави, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина перша статті 376 ЦПК України).

Рішення першої інстанції в частині стягнення з АТ «Укргазвидобування» в особі філії БУ «Укрбургаз» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстаунї надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, на огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення скасуванню в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Горошко Тетяни Михайлівни представника Акціонерного товариства «Укргазвидобування» задовольнити частково.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 18 березня 2021 року скасувати в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2021 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді О.М.Хорошевський

В.Б.Яцина