У Х В А Л А

20 травня 2021 року м. Київ

Справа № 363/751/20

Провадження: № 22-ц/824/7649/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О., розглянувши апеляційну скаргу Жиліна Олександра Федоровича в інтересах Державної казначейської служби України

на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді Чіркова Г.Є.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції України в Київській області про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію на відшкодування моральної шкоди у розмірі 12 000 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 54 грн., а всього 12 054 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Жилін О.Ф. в інтересах Державної казначейської служби України 30 квітня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій одночасно порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення казначейство отримало лише 12 квітня 2021 року.

Вважаю, що підстави для поновлення процесуального строку є обґрунтованими з огляду на наступне.

За правилом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як убачається із матеріалів справи, 12 лютого 2021 року судом першої інстанції проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, дати складення повного тексту оскаржуване рішення не містить.

Копію рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року судом першої інстанції направлено учасникам справи 22 лютого 2021 року.

Згідно копії супровідного листа, долученого до апеляційної скарги, копію рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року Державна казначейська служба України отримала 12 квітня 2021 року.

Апеляційна скарга направлена Жиліним О.Ф. в інтересах Державної казначейської служби України через засоби поштового зв`язку 30 квітня 2021 року, тобто, у тридцятиденний строк, передбачений ст. 354 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження скаржником пропущений з поважних причин, а тому вважаю за можливе його поновити.

Апеляційна скарга містить також клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання представник скаржника посилається на те, що позов заявлено до Держави Україна, а не до Державної казначейської служби України. Держава Україна, як відповідач у даній справі, не є платником судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», що узгоджується з висновками, зробленими Верховним Судом у постанові від 18 червня 2018 року у справі № 804/927/17. Також посилається на те, що позивачі при подачі позовної заяви були звільнені від сплати судового збору, а тому відповідач також не повинен його сплачувати при поданні апеляційної скарги. Така позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 914/1748/17.

Вирішуючи порушене скаржником питання, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат або звільнення від їх сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 цього Закону, є врахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов визначених у частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 914/1748/17 звільнено від сплати судового збору позивача у справі про відшкодування шкоди. Однак, у даній справі скаргу подає відповідач - Державна казначейська служба України, яка відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» не звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у таких категоріях справ.

Доводи скаржника про те, що позов заявлено до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, а Держава Україна згідно зі статтею 2 Закону України «Про судовий збір» не є платником судового збору, не заслуговують на увагу, оскільки вони зводяться до помилкового тлумачення правового висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 18 червня 2018 року у справі № 804/927/17, згідно якого громадські організації, які здійснюють свою діяльність без створення юридичної особи, не визначені платниками судового збору. Водночас, висновків про те, що органи державної влади, в тому числі, виконавчої, влади не є платниками судового збору, вказана постанова Верховного Суду не містить.

Ураховуючи вищевикладене, підстави для задоволення клопотання Жиліна О.Ф. в інтересах Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення чи ухвали справляється судовий збір.

Законом України «Про судовий збір» визначено розміри ставок судового збору на основі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У позовній заяві ОСОБА_1 вимогу про стягнення моральної шкоди визначила у грошовому вимірі у розмірі 669 454,87 грн, тобто, ставка судового збору за вказану вимогу складає 6 694,54 грн (1% ціни позову).

За наведених обставин, скаржнику, при оскарженні судового рішення повністю за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 10 041,81 грн. (6694,54 *150%) за наступнимиреквізитами та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Отримувач коштів ГУК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (адм..подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа) При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для сплати судового збору у розмірі 10 041,81 грн за звернення до суду з апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357, 366 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Поновити Жиліну Олександру Федоровичу в інтересах Державної казначейської служби України строк на оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року.

Клопотання Жиліна Олександра Федоровича в інтересах Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Жиліна Олександра Федоровича в інтересах Державної казначейської служби України на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року залишити без руху з наданням строку для сплати судового збору, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання скаржником копії даної ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у випадку несплати судового збору у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Т.О. Невідома