Справа № 446/2255/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2021 м. Кам`янка-Бузька

Суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Котормус Т.І. розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшло подання приватного виконавця в якому він просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по виконавчому документу, що перебуває на виконанні в приватного виконавця Пиць А.А.

Звертаючись до суду з таким поданням, приватний виконавець належним чином не обґрунтовує питання можливості розгляду такого подання саме Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області.

Однак, дане питання має суттєве значення для з`ясування компетенції суду при вирішенні подання приватного виконавця по суті.

Так, пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Визначаючи до якого саме суду необхідно звертатися виконавця, законодавцем у ч. 4 ст. 441 ЦПК України визначено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Поняття місця виконання рішення врегульовано ст. 24 «Про виконавче провадження» де зокрема у частині 2 визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі № 905/64/15 зазначено, що аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що прийняття державним чи приватним виконавцем виконавчих документів до виконання здійснюється за територіальним принципом, суть якого полягає у тому, що державний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться на території, на яку поширюються його функції, а приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність, та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. При цьому місце виконання виконавчого документа визначається за критеріями, зазначеними у частині другій статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", до яких законодавець відносить: (1) місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, (2) місцезнаходження боржника - юридичної особи, (3) місцезнаходження майна боржника .

З обставин даної справи видно, що на виконанні у приватного виконавця Пиць А.А. перебуває зведене виконавче провадження №66649395 про стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 і виконавчим округом цього приватного виконавця є Львівська область.

Водночас, місцем проживання боржника ОСОБА_1 є Львівська область, Мостиський район, с. Гостинцеве, а наявне у боржника майно відсутнє, окрім двох транспортних засобів, місцезнаходження яких встановити неможливо на даний час.

Таким чином, у Кам`янка-Бузькому районі Львівської області відсутнє як місце проживання боржника, так і місцезнаходження його майна, а тому територію цього району не можна вважати місцем виконання рішення у зведеному виконавчому провадженні №66649395.

Відповідно і Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області не можна вважати судом встановленим законом для розгляду даного подання приватного виконавця, а таким судом є Мостиський районний суд Львівської області, оскільки саме юрисдикція цього суду поширюється на місце проживання боржника і на місце виконання рішення у зведеному виконавчому провадженні №66649395.

Вирішуючи питання процесуальної дії, яку належить вчинити суду, в межах його юрисдикційних повноважень, за наслідками встановлення неможливості розгляду подання виконавця, суд виходив з такого.

Положення статті 441 ЦПК України, які регулюють питання розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, не визначають відповідної процесуальної дії, яку належить вчинити суду, встановивши, що подання виконавця подане не за місцем виконання рішення (повернути, відмовити у відкритті тощо). Аналіз цієї статті процесуального права дає підстави для висновку, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, або відмовити у такому обмеженні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання приватного виконавця необхідно відмовити з огляду на підстави наведені у мотивувальній частині цієї ухвали, що не позбавляє його права звернутися до суду, юрисдикція якого поширюється на вирішення даного питання.

Керуючись ст. 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Дата складання та підписання ухвали 03.12.2021.

Суддя Т.І. Котормус