Справа №461/290/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мисько Х.М.,

з участю секретаря Волошин Ю.П.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 з покладенням на нього обов`язків:

1)заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців;

2)заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також місця її роботи за адресою: АДРЕСА_4 , строком на 6 місяців;

3)заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею, строком на 6 місяців;

4)заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців.

В обґрунтування поданої заяви, ОСОБА_1 вказує на те, що проживає окремо від свого чоловіка - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що через систематичне фізичне та психологічне насильство з боку чоловіка ОСОБА_3 , приниження, образи, лайки та побої, пішла від нього. На даний час ОСОБА_3 продовжує вчиняти насильство та його дії стали ще більш агресивними. Крім того, ОСОБА_3 зловживає алкоголем, приходить в житло заявника, виламує двері, кричить, лається та погрожує розправою. Також, ОСОБА_3 приходить і на роботу до ОСОБА_1 , заважає працювати, у зв`язку з чим, остання змушена йти додому. Через поведінку ОСОБА_3 заявник боїться за своє життя та безпеку. Таким чином, заявник вважає, що ОСОБА_3 вчиняв та вчиняє щодо неї фізичне, психологічне та економічне насильство. Зазначає, що неодноразово зверталась в поліцію з приводу насильницьких дій чоловіка, відносно якого 11.02.2020 року винесено терміновий заборонний припис, яким йому заборонено входити та перебувати в домі позивача та у будь-який спосіб контактувати з нею протягом 10-ти діб. На даний час, відповідач порушує терміновий заборонний припис, телефонуючи по кілька десятків разів на день. Крім того, ОСОБА_1 планує звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Оскільки вжиті раніше заходи не принесли результату, вважає, що видача обмежувального припису є єдиним способом захистити свої права від насильства відповідача. Оскільки ОСОБА_3 погрожував заявнику вбивством та дає підстави припускати, що він може спробувати це зробити, схильний до сильних і постійних ревнощів, намагається контролювати життя, висловлював наміри вчинити самогубство, залякував, погрожував, нападав за межами дому, обмежував свободу, безпосередньо впливає на безпеку позивача в т.ч. на дітей, має алкогольну залежність, фінансові проблеми, виганяв з квартири, просить позов задоволити.

В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали вимоги викладені в заяві, надали пояснення, аналогічні до викладених у такій.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що стверджується матеріалами справи.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п.7 ч.2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Положеннями ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 28.01.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб 26.05.1990 року.

13.01.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Личаківського районного суду м.Львова з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Згідно Довідки, виданої ЛМКП «Айсберг» 16.01.2021 року, ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані та є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, заявник неодноразово зверталась із заявами до Галицького відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області з приводу протиправних дій ОСОБА_3 .

Крім того, 11.02.2020 року, ДОП Личаківського ВП ГУНП у Львівській області Цегелик В.М. винесено терміновий заборонний припис серії АА №082727 стосовно кривдника - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з вчиненням відносно своєї дружини - ОСОБА_1 домашнього насильства. Вказаний заборонний припис винесено строком на 10 діб, до 24.02.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 є постраждалою особою від дій ОСОБА_3 , які мають ознаки домашнього насильства, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, а тому, для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис, оскільки саме наведені заявником заходи обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист постраждалої особи від кривдника. Відтак, заява підлягає до задоволення у повному обсязі..

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про видачу обмежувального припису - задоволити.

Видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 з покладенням на нього обов`язків:

1)заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців;

2)заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також місця її роботи за адресою: АДРЕСА_4 , строком на 6 місяців;

3)заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею, строком на 6 місяців;

4)заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення Львівське районне управління поліції ГУ НП у Львівській області та Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Х.М. Мисько