ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1005/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №704/1337/19 Категорія: 302090000 Пасацька Л. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретар Гончар Н.І., Сіренко Ю.В. Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) - СТОВ «Агрофірма Корсунь»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 18.03.2021 (повний текст складено 26.03.2021, суддя в суді першої інстанції Пасацька Л.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Агрофірма Корсунь» про визнання припиненим договору оренди землі та скасування його державної реєстрації,

в с т а н о в и в :

у грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати договір оренди землі НОМЕР_1 від 01.12.2014, укладений між сторонами справи, таким, що припинив свою дію у зв`язку із закінченням терміну укладення та скасувати його державну реєстрацію, мотивуючи про те, що згідно п.8 Договору термін його дії становить 5 років. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 11.12.2014 державним реєстратором був зареєстрований вказаний договір оренди землі на 10 років. Позивач, як орендодавець, не має наміру в подальшому продовжувати орендні правовідносини з відповідачем, а вирішив здійснювати обробіток землі самостійно. Він неодноразово надсилав на адресу відповідача листи-повідомлення, в яких просив не здійснювати обробіток земельних ділянок з кінця 2019 року, так як термін дії договору закінчується 11.12.2019, однак його прохання повернути належну йому на праві власності земельну ділянку проігноровані, що обумовило звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 18.03.2021 позовні вимоги у справі задоволено частково та визнано договір оренди землі НОМЕР_1, укладений 01.12.2014 між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма Корсунь», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.12.2014 за № 17924702, - припиненим у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. У задоволенні вимог про скасування державної реєстрації - відмовлено.

Суд вказав, що строк дії договору оренди землі, домовленості щодо тривалості якого сторони договору досягли під час його укладення, сплив, власник землі не має наміру продовжувати орендні правовідносини, отже відповідний договір оренди слід визнати припиненим. Також суд вказав, що позивачем не обґрунтовано наявність підстав для скасування відповідної державної реєстрації, вимоги про що заявлено в позовній заяві.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач 16.04.2021 подав через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та новим рішенням відхилити позовні вимоги про визнання договору припиненим. Зазначає, що право оренди відповідача зареєстровано на підставі іншого договору, укладеного між сторонами справи на 10 років, що підтверджується відповідною державною реєстрацією.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже предметом апеляційного перегляду в даному випадку є рішення суду щодо вирішення позовних вимог про визнання припиненим договору оренди землі, про що подано апеляційну скаргу у справі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що pгідно державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 7) ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 2,65 га, яка розташована на адмінтериторії Кобринівської сільської ради Тальнівського району, кадастровий №:01:001:0227, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

Суду надано примірник договору, оригінал якого наявний у позивача, про укладення між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма Корсунь» в особі директора Савченко М.М. договору оренди землі б/н, виданий в 2014 році (а.с.9-11), згідно п. 8 якого термін його дії становить 5 років. Згідно п.43 договору оренди землі, цей договір укладено в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, третій в органі, який провів його державну реєстрацію.

Відповідно до Акта приймання-передачі земельної ділянки 2014 року, «орендодавець ОСОБА_1 з одного боку, передає, а орендар СТОВ «Агрофірма Корсунь» в особі директора Савченко М.М., з другого, приймає в тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку, що знаходиться в адмінмежах Кобринівської сільської ради, загальною площею 2,65 га (а.с. 11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.8), 11.12.2014 державним реєстратором реєстраційної служби Тальнівського РУЮ Черкаської області був зареєстрований договір оренди землі НОМЕР_1, строк дії договору - 10 років.

Ухвалою суду від 13.03.2020 витребувано в СТОВ «Агрофірма Корсунь» договір оренди землі від 01.12.2014 НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма Корсунь» строком на 10 років, на підставі якого було зареєстровано право оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 11.12.2014 №30853680.

Відповідач СТОВ «Агрофірма Корсунь» свого примірника договору до суду не надав, вказавши на кадрові зміни на виробництві та втрату документів.

Згідно ухвали суду від 21.09.2020 витребувано від Державного реєстратора Тальнівської РДА належним чином засвідчений примірник договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 , укладений 01.12.2014 між СТОВ «Анрофірма Корсунь» та ОСОБА_1 , видавник: Відділ Держземагенства у Тальнівському районі, який став підставою для рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №17924702 від 11.12.2014 про реєстрацію права оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком дії на 10 років (номер запису про інше речове право: 8040199).

Згідно наданої відповіді від 10.02.2021 (а.с. 122) на виконання ухвали суду примірник договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 01.12.2014, зареєстрованого в реєстрі 11.12.2014 №17924702 (номер запису 8040199), та реєстраційної справи за вказаними номерами і датами у паперовому вигляді не знайдено.

Позивач у справі вважає, що строк дії договору оренди землі, визначений сторонами тривалістю 5 років, сплив, отже відповідний договір має бути припинений, проти чого, однак заперечує відповідач, вважаючи, що строк дії договору складає 10 років, адже відповідні відомості містяться у записі про державну реєстрацію прав.

Такими є фактичні обставини у справі. Правовідносини, наявні між сторонами на їх підставі, мають таке правове регулювання.

Статтею 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до частини першої статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Частиною першою статті 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків (стаття 152 ЗК України).

Частиною першою статті 153 ЗК України встановлено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (частина перша статті 34 ЗУ «Про оренду землі»).

Також статтею 19 ЗУ «Про оренду землі», в редакції на час укладення спірного договору в 2014 році, передбачає, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін та не може перевищувати 50 років.

Частиною 1 статті 251 ЦК України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; ч.1 ст.252 ЦК України - строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; ст. 253 ЦК України - перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок; ч. 1 ст. 254 ЦК України - строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Системний аналіз зазначених правових норм та фактичних обставин цієї справи свідчить про те, що позивач, як власник земельної ділянки та орендодавець за договором, який не має намір продовжувати строк його дії, що вбачається, зокрема, з факту звернення з цим позовом до суду, вправі розраховувати на припинення договірних правовідносин зі спливом строку дії відповідного договору, що відповідає приписам ст.31 ЗУ «Про оренду землі».

У даному випадку спірний договір не містить точної дати його укладення - вказано лише про те, що його укладено в 2014 році. Отже навіть у разі укладення договору в останній день 2014 року - 31.12.2014, строк його дії закінчиться 31.12.2019 (адже договір укладено на 5 років - п.8 договору) та з 01.01.2020 орендодавець вправі розраховувати на повернення йому земельної ділянки орендарем, який в іншому випадку буде користуватися такою земельною ділянкою безпідставно.

Отже висновки суду про обґрунтованість позовних вимог про визнання припиненим договору оренди землі є вірними та такими, що відповідають практиці ВС у постанові від 03.06.2020 справа №282/773/18-ц.

Посилання скаржника на те, що його право оренди зареєстровано на підставі іншого договору, укладеного між сторонами на 10 років, є необґрунтованим, адже відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 2 статті 78 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже з урахуванням положень ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» про те, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності, наявність орендних правовідносин з приводу земельної ділянки може підтверджуватися лише договором, укладеним відповідно до вимог законодавства.

У даній справі скаржник не надав договору оренди, укладеного між сторонами справи щодо земельної ділянки з кадастровим №:01:001:0227 строком на 10 років, відповідно, його посилання на таку обставину не підтверджується належними та допустимим доказами.

Вказівка скаржника на державну реєстрацію його права на 10 років сама по собі не може свідчити про право оренди товариства, встановленого тривалістю 10 років, адже відсутня правова підстава для такої державної реєстрації - відповідний договір оренди землі.

Державна реєстрація прав не є підставою набуття речового права, а лише засвідчує вже набуте особою право, що унеможливлює ототожнення факту набуття права з фактом його державної реєстрації - постанова ВС від 24.01.2020 у справі №910/10987/18.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 18.03.2021 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 18.03.2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Агрофірма Корсунь» про визнання припиненим договору оренди землі та скасування його державної реєстрації - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 19.05.2021.

Суддя-доповідач

Судді