Справа № 283/2637/21
провадження №2/283/797/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області,

про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін

19.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Малинського районного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування.

Предметом позовних вимог є позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; передання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під піклування тітки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Підставою позовних вимог є те, що 21.11.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малинського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , про що зроблений актовий запис №190. Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було припинено на підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області від 29.04.2020 року. У шлюбі у них народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 припинили спільне проживання ще у 2006 році, то вихованням та утриманням дитини займалася її мати ОСОБА_6 . Рішенням Малинського районного суду з відповідача на корить ОСОБА_6 стягувалися аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі ј частини його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення нею повноліття.

З 2006 року ОСОБА_6 разом з дитиною постійно проживали з родиною її рідної сестри (тітки дитини) ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . Враховуючи, що ОСОБА_6 постійно хворіла та часто перебувала у медичних установах на стаціонарному лікуванні, то вихованням, доглядом та утриманням дитини займалася позивач.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла. Після смерті матері неповнолітня ОСОБА_4 , 2005 року народження, залишилася проживати у родині позивача. В свою чергу відповідач ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє жодної зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться навчанням, станом здоров`я, не піклується про фізичних та духовний розвиток дитини, не відвідує її, не допомагає матеріально, не телефонує.

Отже, такі дії з боку відповідача підтверджують факт умисного ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, ніяких стосунків з донькою він не підтримує, не проявляє батьківської турботи, не спілкується з нею, не допомагає матеріально.

Позивач звертає увагу на те, що батьківство полягає не лише у фізіологічній спорідненості, а й щоденній турботі, навчанні, вихованні, тощо. Саме таку турботу та опіку дитині забезпечує ОСОБА_1 , яка бажає встановити піклування над ОСОБА_4 . ОСОБА_1 зазначає, що має постійне місце роботи та стабільний заробіток, за місцем роботи характеризується позитивно, до трудової та дисциплінарної відповідальності не притягувалась, судимостей та психічних захворювань не має. Разом з цим, позивач має позитивний досвід виховання власної доньки. Отже, з даних підстав ОСОБА_1 просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, у поданій до суду 26.11.2021 року заяві підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, у ході підготовчого засідання висловив свою позицію щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , 2005 року народження, а саме не заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та позбавлення його батьківських прав.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області Марчук А.С., яка діє на підставі довіреності №1140/03-51 від 26.10.2021 року, в судове засідання не з`явилася, у ході судового розгляду справи висловила свою позицію щодо позовних вимог ОСОБА_1 , а саме підтримала позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 2005 року народження. Також представник надала суду відповідні висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, а також подання органу опіки та піклування про можливість призначення піклувальником над неповнолітньою дитиною позивача.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).

Згідно рішення Малинського районного суду Житомирської області від 29.04.2020 року у цивільній справі №283/447/20, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано (а.с.6).

Мати неповнолітньої дитини ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис про смерть №572 (а.с.5).

В матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_1 на ім`я начальника Служби у справах дітей виконкому Малинської міської ради Романенко С.Л., відповідно до якої позивач просить дозволу на передання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під своє піклування (а.с.28).

Також в матеріалах справи наявні написані власноруч заяви доньки позивача ОСОБА_7 та матері позивача ОСОБА_8 , згідно яких родичі ОСОБА_1 , які проживають разом з нею, не заперечують щодо встановлення позивачем піклування над неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 , 2005 року народження (а.с.31,32).

Відповідно до написаної власноруч заяви самої неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , остання просить передати її під піклування тітці ОСОБА_1 , оскільки вона тривалий час проживає у родині тітки (а.с.42).

Згідно довідки Сектору ведення реєстру Малинської міської територіальної громади виконкому Малинської міської ради Житомирської області №345 від 15.11.2021 року, за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (мати неповнолітньої, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ), ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с.29).

Відповідно до довідки №3556, виданої 18.11.2021 року за підписом депутата Малинської міської ради, за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані та фактично проживають наступні особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Зареєстровані за вказаною адресою та не проживають наступні особи: ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . ОСОБА_12 зареєстрований за вказаною адресою, однак не проживає, оскільки перебуває за кордоном (а.с.30).

Відповідно до характеристики на дитину ОСОБА_4 , видану за місцем навчання останньої в Малинській ЗОШ І-ІІІ ступенів №2, мати ОСОБА_6 та її близькі родичі створювали всі умови для повноцінного розвитку дитини, співпрацювали із педагогічним колективом. Батько ОСОБА_3 не брав участі у вихованні доньки, школи не відвідував, не цікавився здобутками дівчини (а.с.8).

Документи, які підтверджують характеристику особи, яка бажає стати піклувальником над неповнолітньою дитиною та її родини:

Відповідно до довідки №29 від 05.10.2021 року, виданої по місцю вимоги, ОСОБА_1 працює на посаді тренера-викладача Малинської дитячо-юнацької спортивної школи з 22.10.1987 року по даний час (а.с.36).

Згідно характеристики на позивача, складеної за місцем роботи, ОСОБА_1 за час своєї роботи зарекомендувала себе як дисциплінований, пунктуальний, відповідальний працівник, кваліфікований фахівець. Вона відмінно справляється зі своїми посадовими обов`язками. У відносинах з колегами колективу уважна, комунікабельна, товариська та доброзичлива. ОСОБА_1 бере активну участь у громадському житті, користується повагою серед колег. Трудову дисципліну не порушувала. В колективі її сприймають як високоморальну людину, надійного товариша, готового надати допомогу і підтримати в будь-якій ситуації. За успіхи у трудовій діяльності неодноразово була нагороджена грамотами та подяками (а.с.38).

Згідно довідки про доходи №145 від 05.10.2021 року, ОСОБА_1 за період з квітня по вересень 2021 року нараховано заробітну плату у розмірі 104528,83 грн., а до сплати - 84145,69 грн. (а.с.37).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно індексний номер 19380889 від 02.07.2008 року, за позивачем зареєстровано право власності на 7/10 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.40).

Згідно висновку медичної установи про стан здоров`я від 03.11.2021 року, ОСОБА_1 на обліку у дерматовенеролога, психіатра, фтизіатра, нарколога не перебуває, скарги у терапевта відсутні. Остаточний висновок згідно даного документу - ОСОБА_1 є придатною за своїм станом здоров`я (а.с.33).

Донька позивача ОСОБА_7 на обліку у лікаря нарколога, психіатра не знаходиться (а.с.33).

Відповідно до довідок Департаменту інформаційних технологій МВС України №, № та № станом на 15.11.2021 року, 10.11.2021 року та 15.11.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не притягувалися, не мають не знятої чи не погашеної судимості, в розшуку не перебувають (а.с.34).

Відповідно до Акту обстеження умов від 22.10.2021 року, складеного за участю головного спеціаліста Служби у справах дітей Марчук А.С. та фахівця з соціальної роботи Малинського міського центру соціальних служб Сивко М.Ю., комісією, що проводила обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , 2005 року народження, відзначено задовільні умови проживання, утримання та виховання дитини, яким займається її тітка ОСОБА_1 . Батько дитини ОСОБА_3 участі у житті доньки не приймає (а.с.43).

Висновки компетентних органів щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав та доцільності позивача бути піклувальником неповнолітньої дитини.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконкому Малинської міської ради, №1236/03-51 від 22.11.2021 року, неповнолітня ОСОБА_4 , 2005 року народження, перебуває на обліку дітей, що опинилися в складних життєвих обставинах по причині проживання в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з 23.10.2021 року. З метою з`ясування ставлення неповнолітньої до факту позбавлення її батька ОСОБА_3 батьківських прав службою у справах дітей було проведено бесіду з дитиною. ОСОБА_4 не заперечувала щодо позбавлення батьківських прав її батька, аргументуючи тим, що з моменту розлучення батьків, він не був присутній в її житті, тісного контакту з батьком у дитини не було. ОСОБА_4 проявляє більш позитивні емоції до рідної тітки ОСОБА_1 , відчуває підтримку і захист у її родині. Між членами сім`ї наявні дружні, теплі відносини, засновані на повазі та любові один до одного. До лікаря неповнолітня ОСОБА_4 зверталася з мамою або з тіткою. Батько жодного разу не був з дитиною на прийомі та ніколи не цікавився станом здоров`я доньки. 09.11.2021 року службою у справах дітей з ОСОБА_3 було проведено бесіду щодо відповідального ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків. Однак, в результаті бесіди, ОСОБА_3 було подано до служби заяву про надання згоди на позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки. Враховуючи вищевикладене, орган опіки і піклування виконкому Малинської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , 1976 року народження, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 2005 року народження (а.с.23-24).

Згідно подання органу опіки та піклування виконкому Малинської міської ради Житомирської області №1235/03-51 від 22.11.2021 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити над неповнолітньою ОСОБА_4 , 2005 року народження, піклування та призначити ОСОБА_1 її піклувальником (а.с.25-26).

Згідно висновку психолога Малинського міського центру соціальних служб №453 від 18.11.2021 року, за висновками бесіди та діагностик, проведених психологом з неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 , 2005 року народження, було виявлено, що ОСОБА_4 проявляє позитивні емоції до тітки, відчуває підтримку і захист у її родині. Між членами сім`ї наявні дружні, теплі відносини, засновані на повазі та любові один до одного. Психолог вважає, що ОСОБА_4 буде добре проживати з рідною тіткою, де створені всі необхідні умови для гармонійного та повноцінного розвитку дитини (а.с.44).

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Статтею 150 СК України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позивачем належними доказами доведено ухилення від виконання відповідачем обов`язків по вихованню доньки, що полягає в не забезпеченні продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, матеріальним утриманням, не відвідуванні та не спілкуванні з дитиною. Крім того, суд звертає увагу на те, що сама неповнолітня дитина висловила свою згоду з позбавленням її батька батьківських прав та встановлення піклування над нею тіткою.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов`язковою.

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області встановлено свідоме нехтування відповідачем своїх обов`язків по вихованню дитини.

Враховуючи нормативні приписи та роз`яснення, надані Верховним Судом, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач добровільно самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, жодного контакту з дитиною не підтримує, не забезпечує її духовний та фізичний розвиток, належне харчування та навчання. Навпаки, ситуація ускладнилася тим, що відповідач тривалий час (з 2007 року) взагалі не цікавиться життям доньки.

Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач у ході судового розгляду справи висловив свою позицію щодо питання позбавлення його батьківських прав та погодився з таким позбавленням.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що визнання відповідачем позову є його диспозитивним правом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

Також, щодо позовної вимоги ОСОБА_1 , яка стосується встановлення над неповнолітньою ОСОБА_4 , 2005 року народження, піклування та призначення ОСОБА_1 її піклувальником, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 ЦК України. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Враховуючи відповідні висновки компетентних органів, бажання позивача та самої дитини, суд не вбачає обставин, які б могли бути перешкодою в призначенні ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_4 . Отже, з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів дитини, суд вважає за доцільне встановити над нею піклування, призначити ОСОБА_1 піклувальником неповнолітньої ОСОБА_4 .

Крім того, відповідно до ч. 3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (789-ХІІ) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, інформація стосовно того, що він не є працездатним та має на своєму утриманні інших осіб відсутня, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання ОСОБА_4 , 2005 року народження, у розмірі ј частини його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2021 року і до досягнення нею повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде достатнім для забезпечення утримання дитини та задоволення її потреб.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення поданого позову.

Враховуючи вище викладене, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 12,23,76,81,258,259,265,273,354 ЦПК України, на підставі п.2 ч.1 ст.164, ст.180 СК України, ст. 60,63 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , мешканця АДРЕСА_2 щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_17 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , мешканку АДРЕСА_1 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_17 .

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , мешканця АДРЕСА_2

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , мешканки АДРЕСА_1

на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 908,00 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя