Справа № 466/5414/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Шаповалової Ю.О.

справа №466/5414/20; 2/466/409/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс"про захист прав споживача,-

встановив:

17.07.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» про захист прав споживача, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 23 000,00 грн., всі судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що нею, як споживачем, було сплачено грошові кошти відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс». Сума, яка була нею сплачена 23 000,00 грн.

Представники відповідача, надали їй пояснення, що на даний час вони повинні перевірити надходження коштів на їх рахунок , тому необхідно зачекати.

Однак, жодних товарів чи послуг від відповідача до сьогоднішнього дня вона так і не отримала. Тільки з часом зрозуміла, що її обдурили, а тому змушена звернутись до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 20.07.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання. (а.с.19).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.03.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.129).

Позивач та її представник адвокат Кавецький А.Р. в судове засідання не з`явились, однак подали до суду клопотання, в якому підтримують позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують та просять суд розглядати справу у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Представник відповідача ТОВ «Таліон плюс» у судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якій просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення (а.с.27-30).

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 як споживач, сплатила грошові кошти відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», в сумі 23 000,00 грн., що підтверджується квитанцією з АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 18.02.2020року реквізити отримувача Печерська філія АТ КБ «Приватбанк», отримувач - ТОВ «Таліон плюс», назва послуги : оплата за товари /послуги (а.с.7).

Після проведення оплати, представники відповідача, надали ОСОБА_1 пояснення, що на даний час вони повинні перевірити надходження коштів на їх рахунок, тому необхідно зачекати.

Однак, жодних товарів чи послуг від відповідача позивач ОСОБА_1 не отримала.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 698 ЦК України визначено, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним.

До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Умови договору, що обмежують права покупця-фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними.

Покупець має право на відшкодування збитків, завданих йому продавцем внаслідок використання ним переваг свого становища у виробничій або торговельній діяльності.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (п. 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п. 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (п. 3).

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація споживачеві повинна надаватися згідно із законодавством про мови.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Частина 6 статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору.

У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору.

Частина 4 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює, що у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей.

Право споживача на розірвання договору, укладеного на відстані є безумовним, не пов`язується з жодною подією, умовою та гарантується Законом України «Про захист прав споживачів». Розірвання договору, укладеного на відстані здійснюється шляхом - повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару.

Також, ч.9 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача неустойку в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.

24.02.2020 ОСОБА_1 повідомила відповідача про бажання розірвати всі договори, в тому числі усні та повернути суму оплати(а.с.8).

15.06.2020 ТОВ «Таліон Плюс» було направлений адвокатський запит з вимогою надати копії договору на підставі якого було сплачено кошти(а.с.9-10). .

Адвокатський запит було отримано відповідачем 24.06.2020, однак запит був проігнорований. Жодної відповіді так і не надходило(а.с.11).

Також, ОСОБА_1 24.06.2020 було направлено повторну заяву-претензію з вимогою повернути кошти. Лист було вручено і так само проігноровано(а.с.14).

26.06.2020 року ОСОБА_1 подала заяву до Шевченківського відділу поліції ГУНП у Львівській області про вчинення відповідачем кримінального правопорушення відносно шахрайського заволодінням її коштами(а.с.12).

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При постановленні рішення судом приймаються до уваги заперечення позивача ОСОБА_1 на відзив відповідача ТзОВ "Таліон плюс" на позов від 25.01.2021, якими спростовані пояснення товариства щодо предмету позову(а.с.113-121).

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,000грн.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (, місце знаходження за адресою: м. Київ, Вул. Генерала Алмазова,18/7, офіс 204) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) кошти в розмірі 23 000,00 грн. (двадцять три тисячі гривень).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (, місце знаходження за адресою: м. Київ,. Вул. Генерала Алмазова,18/7, офіс 204) на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Львова.

Повний текст рішення виготовлено 04 червня 2021року.

Суддя В. В. Свірідова