Справа №345/4054/21
Провадження № 2/345/1182/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2021 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З,, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно-,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт та все своє майно заповіла позивачу. Відповідач по справі є дочкою померлої ОСОБА_3 . До складу спадщини входить індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що на АДРЕСА_1 . Однак, постановою нотаріуса Струтинському В.А. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, так як: зазначення у свідоцтві про право власності від 20.02.1990 на житловий будинок про його належність членам колгоспного двору; у свідоцтві про право власності відсутня печатка та підпис голови виконавчого комітету Підмихайлівської сільської ради Калуського району.

На підставі наведеного, позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд визнати за ним в цілому право власності на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що на АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, у своїх додаткових поясненнях вказав, що просить справу розглянути у його відсутності. Також, у даних поясненнях зазначив, що станом на момент видачі свідоцтва про право власності на спірне майно від 20.02.1990, а також станом на 15.04.1991, право на частку у колгоспному дворі мали п`ятеро осіб: він, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Кожному належала 1/5 частка. Частка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 успадкована по 1/10 частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які прийняли спадщину за фактом проживання із ОСОБА_4 . Відтак, до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить 3/10 частки спірного домоволодіння. З урахуванням належної позивачу 1/5 частки, то на його думку, йому слід присудити Ѕ частку спірного майна.

Відповідач також не з`явилась в судове засідання, однак 08.10.2021 подала письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що спірне будинковолодіння на час смерті матері їй в цілому не належало, а належало членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_7 . Проте, позивач не захотів визначати частки всіх членів колгоспного двору. Так, за період 1986-1990 років, господарство, що на АДРЕСА_1 , рахувалося колгоспним двором, куди входило 6 членів і всі мали рівні частки по 1/6 кожному. На час смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на її частку, яка становила вже 5/12, тому позивач прийняв спадщину матері в розмірі не більше як 5/12 частки будинковолодіння. На підставі наведеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 за безпідставністю позовних вимог.

24.11.2021 представник відповідача адвокат Кобзан Р.М. подав суду письмову заяву, в якій зазначає, що за позивачем може бути визнано право власності на спірне будинковолодіння у розмірі 50%, тобто, на Ѕ частину. Також, представник відповідача просив провести розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати сторін по справі ОСОБА_3 , якою за життя складено заповіт, згідно з яким все своє майно та майнові права померла заповіла позивачу.

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить частина індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Так, у свідоцтві від 20.02.1990 про право власності на жилий будинок, яке видано на ім`я ОСОБА_7 вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_7 .

Зазначене свідоцтво містить реєстраційний напис про реєстрацію за ОСОБА_7 в цілому права власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Вулицю Леніна в с. Підмихайля перейменовано на вулицю Скородинського, що підтверджується довідкою від 08.04.2021 № 411.

Із довідки від 13.04.2021 № 426 Підмихайлівського старостинського округу слідує, що за ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , значиться житловий будинок по АДРЕСА_1 .

В цій же довідці зазначається, що до дня смерті з ОСОБА_7 проживали і були зареєстровані: ОСОБА_4 (зять, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 (дочка, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 , (онук, ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Тобто, станом на момент видачі цього свідоцтва, а також станом на 15.04.1991 право на частку у колгоспному дворі мали п`ятеро осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , по 1/5 кожному.

Частка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , успадкована по 1/10 частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які прийняли спадщину за фактом проживання із ОСОБА_4 (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Тому, до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входить 3/10 частки спірного домоволодіння (1/5 + 1/10).

Постановою від 15.04.2021 № 80/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно.

Підстави відмови: зазначення у свідоцтві про право власності від 20.02.1990 на житловий будинок про його належність членам колгоспного двору; у свідоцтві про право власності відсутня печатка та підпис голови виконавчого комітету Підмихайлівської сільської ради Калуського району.

Суд погоджується із твердженням сторін, що позивач не може успадкувати право власності в цілому на спірне будинковолодіння, водночас має право на успадкування Ѕ частки цього будинковолодіння.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.ст. 1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.1216-1218, 1222,1223,1225,1258,1267,1268, 1269, 1274 ЦК України, ст.ст. 200,206,247,263-265, 273, 352, 355 ЦПК України , суд -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно - 3/10 частини індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що на АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності 1/5 частини індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що на АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя