Справа № 713/1365/21
Провадження №2/713/441/21
РІШЕННЯ

іменем України

22.11.2021 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., позивачки ОСОБА_1 , представників сторін ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козлова Наталія Василівна, про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, поновлення запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на житловий будинок,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до АТ «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козлова Н.В., про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, поновлення запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на житловий будинок.

У позові вказувала, що є власником житлового будинку в с. Банилів Вижницького району Чернівецької області.

14.05.2008 року між нею та Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту №31, за умовами якого кредитор надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 15000 доларів США зі сплатою 13,50 процентів річних. 15.05.2008 року між нею та Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір №31, посвідчений нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. За умовами даного іпотечного договору іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за Договором кредиту №31 від 14.05.2008 року наступне нерухоме майно: житловий будинок (літ. А), матеріал стін - цегла, загальною площею 87,60 кв.м, житловою площею 54,90 кв.м, з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами: баня черепашник літ «Б», сарай дошка літ «В», літня кухня черепашник літ «Г», гараж цегла літ. «Ж», убиральня цегла літ «З», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 20 000 доларів США (п.1.2 іпотечного договору №31 від 15.05.2008 року). Відповідно до додаткової угоди №2 від 16.02.2009 року про внесення змін до договору кредиту №31 від 14.05.2008 року сторони домовилися внести зміни в п.п.1.3.1 Статті 1 Договору кредиту №31 від 14.05.2008 року змінити заставну вартість предмету іпотеки та встановити її у розмірі 17900 доларів США.

Також даний кредитний договір був забезпечений договором поруки №31 від 14.05.2008 року, де поручителем виступив її чоловік ОСОБА_4 .

Вона сплачувала внески за кредитом своєчасно у визначені кредитним договором строки, однак внаслідок економічної кризи, яка сталася восени 2008 року та у зв`язку із різким подорожчанням долара США у порівнянні з національною валютою вона не змогла належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання і у неї почала утворюватися заборгованість за кредитом. До всього, банком було збільшено процентну ставку за кредитом до 16 процентів річних, що взагалі поставило її у тяжке фінансове становище.

У грудні 2009 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» звернувся до Третейського суду при Асоціації українських банків із позовом до неї та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту та просили стягнути солідарно з неї та ОСОБА_4 на користь АКБ «Укрсоцбанк» за договором кредиту №31 від 14.05.2008 року суму заборгованості в розмірі 15268,12 доларів США, що по курсу НБУ на 08.12.2009 року складає 121900,67 гривень.

Рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.09.2010 року даний позов був задоволений повністю. 14.10.2010 року Дніпровським районним судом було видано виконавчий лист по справі №6-1441/2010 року, який звернуто до виконання та який на даний час перебуває на виконанні у приватного виконавця Кондрюка К.О.

28.04.2021 року до неї додому приїхали працівники АТ «Альфа-Банк» та повідомили, що житловий будинок належить «Альфа-Банку», оскільки вони перереєстрували право власності та запропонували викупити його у банку. Звернулася до державного реєстратора Вижницької міської ради, однак вона сказала, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно таких відомостей не відображається.

Вважала, що працівники АТ «Альфа-Банку» вирішили її залякати, однак вони продовжували наполягати, що дійсно право власності перереєстровано. На телефон надіслали фото витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.04.2021 року з якого вбачається, що 22.04.2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57808502 від 22.04.2021 року та визначено власником належного їй на праві власності житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , АТ «Альфа-Банк».

25.05.2021 року звернулася до приватного нотаріуса Козлової Н.В. із заявою про надання копій документів, що стали підставою для здійснення реєстрації права власності на належний їй житловий будинок за АТ «Альфа-Банк». Однак 09.06.2021 року поштою отримала відповідь приватного нотаріуса Козлової Н.В. №94/01-16 від 01.06.2021 року, де вона повідомляє, що надати копії документів реєстраційної справи щодо нерухомого майна, а саме житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 неможливо, оскільки вона не є заявником щодо здійснення реєстраційної дії на вищевказане нерухоме майно.

Вважає, що внаслідок незаконних дій відповідача її було протиправно позбавлено права власності на належне їй майно.

Незаконність дій відповідача та приватного нотаріуса полягає в тому, що відсутні сформульовані вимоги іпотекодержателя до іпотекодавця про суму та наявність порушення основного зобов`язання. Жодного з передбачених п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 поштових відправлень вона не отримувала. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» зазначений житловий будинок є її єдиним житлом.

Також незаконність дій відповідача та приватного нотаріуса полягає в тому, що відсутні у іпотекодержателя підстави для задоволення забезпеченої іпотекою вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

На підставі рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.04.2010 року по справі №04/10 було видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на виконанні приватного виконавця. Однак приватний виконавець не звертав стягнення на її житловий будинок. Крім того, вартість предмета іпотеки набагато перевищує заборгованість за виконавчим листом. Зокрема відповідно до додаткової угоди №2 про внесення змін до договору кредиту №31 від 14.05.2008 року заставна вартість предмета іпотеки складає 17900 доларів США, що в перерахунку на національну валюту складає станом на 25.06.2021 року 491514,31 гривень.

За змістом ч.5 ст.37 ЗУ «Про іпотеку» при передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку необхідним є встановлення вартості предмету іпотеки (підготовка висновку про оцінку) на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Однак їй не відомо про те, чи проводилася така оцінка, і її ніхто про це не ставив до відома, як це передбачає законодавство України про оціночну діяльність.

Просила скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57808502 від 22.04.2021 року, скасувати запис №41647688 від 22.04.2021 року про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк», поновити запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за нею та стягнути з АТ «Альфа-Банк» на її користь судові витрати.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Кириляк С.Г. заявлений позов підтримали, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Також підтримали відповідь на відзив на позов відповідача, у якій позивачка ОСОБА_1 зазначила, що згідно даних реєстраційної справи, наданої приватним нотаріусом Козловою Н.В. на вимогу суду, нотаріусу для здійснення оскаржуваної реєстраційної дії було надано лише: заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та висновок про вартість майна. Тобто всі перелічені відповідачем у відзиві на позов документи, які згідно чинного законодавства повинні були бути подані нотаріусу для здійснення даної реєстраційної дії, відповідачем нотаріусу не подавалися, відтак у нотаріуса не було жодних правових підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на належний їй житловий будинок за АТ «Альфа-Банк».

З реєстраційної справи вбачається, що нотаріусу не були подані документи, визначені п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, тому прийняте приватним нотаріусом рішення про реєстрацію права власності на належний їй житловий будинок за АТ «Альфа-банк» є незаконним та підлягає до скасування.

Передбачена ст.35 ЗУ «Про іпотеку» письмова вимога про усунення порушення відповідачем їй не надсилалася, а додане до відзиву на позов повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання та анулювання залишку заборгованості №10256 від 23.08.2019 року вона не отримувала, оскільки на повідомленні про вручення відсутній її підпис і згідно даних відстеження поштових відправлень Укрпошти, такі відправлення у системі не зареєстровані. Її представник надала адвокатський запит АТ «Укрпошта» про надання інформації щодо надсилання та отримання даних відправлень, але відповідь не отримана і буде надана суду додатково.

У постанові Верховного Суду від 12.06.2019 року по справі №344/3627/16-ц (провадження №61-21032св18) викладено висновок, який зводиться до того, що загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків від 03.09.2010 року на користь АТ «Укрсоцбанк» з неї та ОСОБА_4 стягнуто солідарно заборгованість у розмірі 121900,00 гривень. Звідки взялася сума в 93112,59 доларів США, представник АТ «Альфа-Банк» не зміг пояснити у відзиві на позов, а лише припустив, що судом було стягнуто лише тіло та відсотки по кредиту, а така сума нарахована за рахунок штрафних санкцій за те, що вона не застрахувала предмет іпотеки протягом десяти років.

Таке твердження відповідача не відповідає п.2.1.6 іпотечного договору, у якому визначено обов`язок іпотекодавця протягом двох робочих днів від дати укладення цього Договору застрахувати Предмет іпотеки на повну його вартість на користь Іпотекодержателя з попереднім погодженням умов такого страхування, та надати Іпотекодержателю відповідний договір страхування. Ці умови договору були нею повністю виконані. По даному страховому договору був страховий випадок та здійснювалася страхова виплата. Укладення договорів страхування на наступні роки даним договором іпотеки та кредитним договором не передбачено, відтак ніяких штрафних санкцій за це бути не може, а сума боргу є перебільшеною та вказує на умисні дії відповідача, які направлені на протиправне заволодіння належним їй майном. Крім того, пп.3 п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначається, що додається довідка про суму боргу за основним зобов`язанням, а не про штрафні санкції.

Внаслідок того, що їй не було повідомлено про намір звернення стягнення на предмет іпотеки, а відповідач приховував від неї суму нарахованої заборгованості - вона була позбавлена можливості оспорити дану суму. Факт приховування суми вимоги підтверджується відповіддю АТ «Альфа-Банк» від 02.08.2021 року №67484-23.1-6/6, якою їй відмовили у наданні документів з кредитної справи та розрахунку заборгованості по кредиту.

До відзиву на позов відповідач надав копію висновку про вартість майна, виготовленого ТзОВ «Незалежна експертна компанія», яким визначено, що станом на 20.04.2021 року вартість належного їй житлового будинку становила 645300,00 грн. без ПДВ.

Однак до відзиву на позов не додано доказів отримання оцінювачем необхідної та достовірної інформації про житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 для проведення оцінки. Жодними експертами чи оцінювачами даний житловий будинок не оглядався. Також у висновку про вартість об`єкту оцінки оцінювачем не наведено відповідних пояснень про неможливість особистого огляду об`єкта дослідження, не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, що є порушенням п.56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та п.п.1, 6 ст.9 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.12.2019 року по справі №211/2171/15-ц.

Вважає, що докази, які надані відповідачем до відзиву на позов не спростовують її позовних вимог, а підтверджують їх.

Просила позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Матвійчук М.З. позов не визнав. Підтримав відзив на позов, у якому зазначив, що 14.05.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту №31 із наступними змінами та доповненнями, за умовами якого позичальник отримала кредиту в розмірі 15000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитними коштами 13,50% річних та кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 11.05.2018 року.

У якості забезпечення виконання позичальником взятих на себе за кредитним договором зобов`язань між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 15.05.2008 року було укладено Іпотечний договір №31, посвідчений приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., за реєстровим №4305, пунктом 1.1 якого передбачено, що Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно: житловий будинок (літ. «А») матеріал стін - цегла, загальною площею 87,60 кв.м, житловою площею 54,90 кв.м, з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності.

У зв`язку з неналежним виконанням взятих за Кредитним договором зобов`язань утворилася заборгованість, яка станом на 21.04.2021 року становила 93112,59 доларів США.

Пунктами 2.4.3, 2.4.4, 4.1, 4.2, Іпотечного договору визначено, що Іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги переважно перед інтими кредиторами, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб визначений Іпотекодержателем самостійно.

Згідно п.4.6 Іпотечного договору, звернення стягнення на Предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя одним із наступних способів: 4.6.3 Шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до п.4.8 Іпотечного договору, у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим договором кредиту у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок Предмета іпотеки. Це застереження згідно ЗУ «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, який є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього іпотечного договору, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом.

Відповідно до положень ст.ст.33, 36, 37 ЗУ «Про іпотеку» вказане застереження в іпотечному договорі прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками, та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 року по справі №760/14438/15-ц, від 31.01.2018 року по справі №910/6592/16 та від 22.02.2021 року по справі №344/16105/19. А також з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.09.2020 року по справі №757/13243/17.

Підтвердив, що 11.12.2019 року Кредитор звертався до Третейського суду з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 15268,12 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 121900,617 грн. Рішенням Третейського суду від 16.04.2010 року в справі №04/10 позов задоволено. Згідно висновку про вартість майна від 20.04.2021 року, вартість предмету іпотеки на час звернення стягнення на нього складала 645300,00 грн. (по курсу 28,0087 грн. за 1 долар США).

Позивачка не спростувала факту невиконання рішення суду ні в добровільному, ні в примусовому порядку. Невиконання рішення суду більше 10 років завдало значних збитків кредитору та свідчить про зловживання боржником своїми правами та ухилення від виконання покладених на нього обов`язків.

Зазначив, що сума заборгованості не є предметом розгляду та доказування у справі про скасування державної реєстрації, оскільки розмір та спірність суми боргу не впливає на право Іпотекодержателя на позасудовий спосіб захисту своїх прав.

Іпотекодавці не позбавлені права у випадку незгоди, оспорювати оцінку майна при розгляді їх вимог щодо відшкодування різниці між вартістю майна та розміром забезпечених іпотекою вимог в окремому позовному провадженні.

Зазначений висновок викладений в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 року по справі №760/16916/14-ц та від 22.02.2021 року по справі №344/16105/19.

Тобто предметом даного спору є не сума боргу або ж стягнення різниці вартості майна відносно суми заборгованості, а правомірність рішення державного реєстратора, позивачка не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення 90% різниці вартості майна до суми заборгованості.

Згідно постанов Верховного Суду України від 03.02.2016 року по справі №6-1080цс15 та від 13.03.2017 року по справі №6-224цс17 здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Згідно пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Позивачкою не зазначено, якими нормами Закону мав керуватись державний реєстратор у випадку відмови в державній реєстрації з мотивів спірності суми заборгованості, вказаної у вимозі, адже у випадку відмови у вчиненні реєстраційних дій держаний реєстратор повинен був би прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав, яке за приписами ч.2 ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію...» повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Згідно ч.5 цієї ж статті Закону, відмова в державній реєстрації прав з не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

З позовної заяви до Третейського суду вбачається, що позивач не направляв вимоги про дострокове погашення заборгованості, а направляв лише претензію про погашення заборгованості, яка не може вважтись вимогою про дострокове погашення всієї суми боргу за кредитом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 року по справі №522/1528/15-ц викладена позиція про те, що рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати.

З постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року по справі №638/1368:3/15-ц вбачається, що законодавством передбачено обов`язок кредитора в будь-якому разі направити вимогу боржнику в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України про дострокове погашення заборгованості, а боржнику гарантовано право як споживача кредитних послуг на усунення протягом встановленого законом строку з моменту отримання такої вимоги вказаних у ній порушень, що в свою чергу призводить до втрати чинності такої вимоги кредитора.

Зазначеним рішенням Третейського суду стягнуто заборгованість за кредитом не повністю, а тільки по відсотках, тілу кредиту та пені станом на 08.12.2009 року, однак згідно пунктів 1.4.1-1.4.5, 1.5 Іпотечного договору, за рахунок предмету іпотеки забезпечуються вимоги кредитора, що виникають як з основного зобов`язання, так і з іпотечного договору, зокрема по кредиту та відсотках, витратах пов`язаних з пред`явленням вимог, збитках та штрафах.

Згідно п.22.1.6 Іпотечного договору, Іпотекодавець зобов`язаний протягом двох робочих днів застрахувати Предмет іпотеки на повну його вартість, а за невиконання такого зобов`язання наступає відповідальність, встановлена п.3.2. Іпотечного договору, а саме 25% вартості предмета іпотеки, визначеної згідно п.1.1.1 Іпотечного договору, за кожен випадок.

Згідно п.1.2 Іпотечного договору вартість предмету іпотеки становить 20000,00 доларів США, тож за усі випадки порушення зобов`язань за іпотечним договором (відсутність договору страхування) розмір штрафу складає 25000,00 доларів США (за десять років).

Згідно п.4.2 Кредитного договору, передбачено відповідальність за порушення зобов`язань за визначених пунктами 3.3.2- 3.3.5., 3.3.7.- 3.3.16 Кредитного договору в розмірі 3% від суми кредиту за кожний випадок.

Тому за порушення пунктів 3.3.4, 3.3.5, 3.3.7, 3.3.10, 3.3.13, 3.3.15, 3.3.16 Кредитного договору штраф складає що найменше 21%, що становить 2935,74 доларів США, тільки за один випадок, а таких випадків протягом 10 років було значно більше.

На даний час боржник не звільнила предмет іпотеки та не передала його банку, тож сума витрат кредитора на звернення стягнення на предмет іпотеки, яка підлягає погашенню з вартості предмету іпотеки на даний час не є остаточною, оскільки неможливо передбачити витрати, які кредитор понесе в майбутньому щодо погашення боргів по комунальних послугах, звільненню квартири від обтяжень інших кредиторів, тощо.

Тому вартості предмету іпотеки на час звернення стягнення на нього було недостатньо для задоволення всіх вимог кредитора.

Вважає, що при проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за Іпотекодержателем державним реєстратором не було порушено жодних норм чинного законодавства.

АТ «Альфа-Банк» з метою виконання вимог ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 та ст.35 ЗУ «Про іпотеку» надало державному реєстратору: Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (вимога про усунення порушень) № 10256 від 23.08.2019 року, яка була направлена іпотекодавцю рекомендованими листами з повідомленням про вручення та описом вкладення 05.09.2019 року на адресу реєстрації та адресу знаходження предмету іпотеки; Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було вручено Іпотекодавцю 09.09.2019 року, про що свідчить підпис на копії повідомлення про вручення з відміткою про одержання адресатом; Довідку від 21.04.2021 року про розмір заборгованості; Висновок про вартість майна від 20.04.2021 року.

Реєстраційна дія була вчинена більш як через 30 днів з дати отримання вимоги кредитора, тому державним реєстратором в повній відповідності до вимог ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було вчинено реєстраційні дії щодо переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, адже іпотекодержатель надав встановлені законом документи для такої реєстраційної дії.

Підтвердженням отримання письмової вимоги про усунення порушень іпотекодержателя має бути повідомлення про вручення поштового відправлення, вручене та оформлене відповідаю до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 та Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12.05.2006 року №211. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 11.04.2017 року по справі №21-1458а16.

На виконання вимог п.2 Правил, оператор поштового зв`язку заповнив бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа за встановленою формою, чим повідомив відправника про вручення такого рекомендованого листа, про що одержувач або його представник розписався, як в окремій книзі, яка зберігається в оператора поштового зв`язку, так і безпосередньо в повідомленні про вручення.

Саме такий порядок вручення рекомендованого листа з повідомленням про вручення передбачений законодавством, і в даному випадку він був повністю дотриманий працівником відділення зв`язку (АТ «Укрпошта»).

У справі відсутні будь-які дані щодо оскарження дій оператора поштового зв`язку з приводу вручення Іпотекодавцям повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач, маючи право на отримання будь-якої інформації щодо такого поштового відправлення, не надала суду жодних доказів щодо отримання такого листа іншою особою, а не нею особисто, або взагалі його неотримання.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 20.05.2020 року по справі №653/4813/17.

Навіть, якщо б таке повідомлення не було б отримано іпотекодавцем, то це все одно не було б підставою для скасування рішення державного реєстратора. Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 року в справі №757/13243/17 (провадження №14-711цс19).

Тому доводи позивача про те, що вона начебто не отримувала жодних повідомлень або вимог від іпотекодержателя є голослівними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

АТ «Альфа-Банк» не погоджується з доводами позивача, що на спірні правовідносини поширюється дія ЗУ «Про мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки позивачем не надано суду доказів того, що: у неї відсутнє будь-яке інше житлове майно окрім того, що було передано в іпотеку; на час вчинення спірної державної реєстрації фактично проживала за адресою знаходження предмету іпотеки; на час вчинення спірної державної реєстрації не була особою, яка є суб`єктом ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції».

Лише за наявності всіх умов, визначених у ст.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», предмет іпотеки не може бути примусово відчужений в порядку ст.38 ЗУ «Про іпотеку».

Викладене узгоджується з висновками, викладеними у постановах ВП ВС від 31.10.2018 року по справі №369/382/17, від 10.04.2019 року по справі №726/1538/16-ц та від 31.10.2018 року по справі №369/382/17, а також у постанові Верховного Суду від 10.08.2021 року по справі №918/127/20.

Спірна реєстрація відбулась 22.04.2021 року, тобто тоді, коли ЗУ «Про мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність. Тому на час вчинення спірної реєстраційної дії жодних законодавчих заборон, Мораторіїв, та інших перешкод, які б не давали права кредитору звертати стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, не було.

Позивачка звернулася до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності та поновлення запису про право власності.

Однак, з 16.01.2020 року було внесено зміни до ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і такого способу захисту порушених речових прав, як скасування рішення про проведену державну реєстрацію права без вимоги про припинення зміну або визнання речового права, закон не передбачає, тому обраний позивачем спосіб захисту прав суперечить частині третій зазначеної статті, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Подібні висновки викладені в у постановах Верховного Суду від 18.11.2020 року по справі №154/883/19-ц, від 03.09.2020 року по справі №914/1201/19, від 23.06.2020 року по справах №906/516/19, №005/633/19, №922/2589/19, від 30.06.2020 року по справі №922/3130/19, від 14.07.2020 року по справі №910/8387/19, від 20.08.2020 року по справі №916/2464/19 та від 16.12.2020 року по справі №676/58/17.

Тому позивачка повинна була звернутися до суду з позовом одночасно про скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності за відповідачем та визнання права власності за позивачкою, саме таке формулювання позовних вимог може вважатись належним способом захисту.

Оскільки позивачкою не заявлено належні позовні вимоги, то створюються умови, коли для вирішення одного спору потрібно ініціювати два і більше процесів.

Однак рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті і ефективно захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду потрібно ще раз звертатися до суду й отримувати ще одне рішення - це означає, що обраний спосіб захисту є неефективним.

У постанові від 07.07.2020 року по справі №438/610/14-ц, провадження №14-577цс19, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові (постанови від 13.03.2019 року по справі №331/6927/16-ц, від 15.05.2019 року по справі №757/12726/18-ц та від 11.09.2019 року по справі №487/10132/14-ц).

Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козлова Н.В. не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомила та не подала у встановлений судом строк пояснень щодо позову або відзиву на позов.

За клопотанням позивачки ухвалою суду від 14.07.2021 року витребувано від приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козлової Н.В., юридична адреса: м. Чернівці, вул. Ф. Полєтаєва, 12: оригінали документів, на підставі яких нею було здійснено реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк», в тому числі документів, визначених в п.61 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 та документів, які підтверджують вартість майна на момент здійснення державної реєстрації права власності.

Ухвала виконана 28.09.2021 року.

За заявою позивачки ухвалою суду від 15.07.2021 року забезпечено позов шляхом заборони Акціонерному товариству «Альфа-Банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, , вчиняти будь-які дії, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням житловим будинком по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 205, в тому числі з укладенням будь-яких договорів щодо нерухомого майна та вселенням сторонніх осіб.

Ухвала виконана 03.08.2021 року.

Суд, заслухавши позивачку ОСОБА_1 , представників сторін адвокатів Кириляк С.Г., Матвійчука М.З., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

На підтвердження позовних вимог позивачкою ОСОБА_1 надано такі докази:

копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 04.05.2008 року виконавчим комітетом Банилівської сільської ради та копію Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18688742 від 04.05.2008 року (бланк серії ССІ № НОМЕР_2 ), з яких вбачається, що житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1 належав на праві приватної власності ОСОБА_1 ;

копію договору кредиту №31, укладеного 14.05.2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , за умовами якого кредитор надав позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 15000 доларів США зі сплатою 13,50 процентів річних та комісій (п.1.1), з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту 11.05.2018 року (включно). Кредит надається на споживчі потреби (п.1.2);

копію додаткової угоди №1 про внесення змін до договору кредиту №31 від 14.05.2008 року, укладеної 23.10.2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , за умовами якої: 1. У зв`язку із зміною умов кредитування за договором кредиту №31 від 14.05.2008 року, сторони домовились: 1.1. з 20.10.2008 року встановити процентну ставку, визначену п.1.1 договору кредиту №31 від 14.05.2008 року за користування кредитом на рівні 16% річних. 2. Інші умови договору залишаються незмінними;

копію детального розпису сукупної вартості кредиту, зазначення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту від 23.10.2008 року;

копію додаткової угоди №2 про внесення змін до договору кредиту №31 від 14.05.2008 року з додатковою угодою №1 від 23.10.2008 року, укладеної 16.02.2009 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , за умовами якої сторони домовились: 1. Внести зміни в п.п.1.3.1 Статті 1 договору кредиту №31 від 14.05.2008 року, змінити заставну вартість предмету іпотеки та встановити її в розмірі 17900,00 доларів США. 2. Ця угода набирає чинності з дати її підписання, є невід`ємною складовою частиною договору кредиту №31 від 14.05.2008 року, та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань;

копію додаткової угоди №3 про внесення змін до договору кредиту №31 від 14.05.2008 року з додатковою угодою №1 від 23.10.2008 року та з додатковою угодою №2 від 16.02.2009 року, укладеної 17.02.2009 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , за умовами якої сторони домовились: 1. Внести зміни та доповнення до договору кредиту №31 від 14.05.2008 року. 1.1. Абзац перший п.п.1.1.1 Статті 1 викласти в наступній редакції: «1.1.1» Погашення кредиту буде здійснюватися: протягом 6 місяців щомісячно в сумі не менше ніж 150 грн. (еквівалент за курсом НБУ). Починаючи з 7-го місяця кредитування щомісячно рівними частинами в сумі, що дорівнює залишку заборгованості по кредиту, поділеному на кількість місяців, що залишилися до закінчення терміну користування кредитом та кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 11.05.2018 року (включно), на умовах визначених договором. 2. Ця угода набирає чинності з дати її підписання, є невід`ємною складовою частиною договору кредиту №31 від 14.05.2008 року, та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань;

копію іпотечного договору №31, укладеного 15.05.2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , посвідченого нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за Договором кредиту №31 від 14.05.2008 року наступне нерухоме майно: житловий будинок (літ. А), матеріал стін - цегла, загальною площею 87,60 кв.м, житловою площею 54,90 кв.м, з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами: баня черепашник літ. «Б», сарай дошка літ. «В», літня кухня черепашник літ. «Г», гараж цегла літ. «Ж», убиральня цегла літ. «З», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності (п.1.1).

Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 20 000 доларів США, що складає 101000,00 грн в еквіваленті по курсу НБУ (п.1.2).

п.2.4.3 Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання.

п.2.4.4 Іпотекодержатель має право у разі невиконання Іпотекодавцем хоча б одного із своїх обов`язків, встановлених згідно з п.п.2.1.1-2.1.10 цього договору, вимагати дострокового виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання, а у разі його невиконання задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

п.4.1 У разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

п.4.2 У разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернення стягнення на предмет іпотеки.

п.4.6 Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів:

4.6.3 шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку».

п.4.9 У випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим та/або договором кредиту у встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок Предмета іпотеки. Це застереження згідно ЗУ «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, який є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього іпотечного договору, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом;

копію договору поруки №31, укладеного 14.05.2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 , за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту №31 від 14.05.2008 року (п.1.1);

копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 01.04.2020 року виконавчим комітетом Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якого ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

копію позовної заяви Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу за договором кредиту від 11.12.2009 року №17.9-04/703, адресованої Третейському суду при Асоціації українських банків, ціна позову 15268,12 доларів США (що по курсу НБУ на 08.12.2009 року складало 121900,67 грн);

копію рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.04.2010 року по справі №64/10, яким задоволено повністю позов Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу за договором кредиту.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 16.01.1996 року, зареєстрованої за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Банилів) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 05.03.1996 року, зареєстрованого за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Банилів) на користь Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 121900,00 гривень;

копію виконавчого листа №6-1441/2010, виданого 14.10.2010 року Дніпровським районним судом м. Києва на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.04.2010 року по справі №64/10;

копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. від 19.11.2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП №60640323, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №6-1441/2010, виданого 14.10.2010 року Дніпровським районним судом м. Києва;

копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №254927374, сформованої 29.04.2021 року, з якої вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про іпотеку №36046167, у якому зазначено, що 15.05.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайка І.Г. на підставі договору іпотеки серія та номер 4305, виданого 15.05.2008 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. та договору про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно серія та номер 1706, виданого 10.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайка І.Г. проведено державну реєстрацію іпотеки. Строк виконання основного зобов`язання: 11.05.2018 року, розмір основного зобов`язання: 15000,00 доларів США. Боржник, Іпотекодавець: ОСОБА_1 . Іпотекодержатель: Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Записи у Реєстрі прав власності на нерухоме майн, Державному реєстрі Іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні;

копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №259123858, сформованої 31.05.2021 року, з якої вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про право власності №41647688, згідно якого 22.04.2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Наталією Володимирівною на підставі дублікату договору іпотеки серія та номер 136, виданого 07.02.2020 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., проведено державну реєстрацію права приватної власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк», на житловий будинок, загальною площею 87,6 кв.м, житловою площею 54,98 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

копію заяви ОСОБА_1 від 24.05.2021 року, адресованої приватному нотаріусу Козловій Н.В., у якій просила надати копії документів, на підставі яких нею було здійснено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , власником якого є вона, ОСОБА_1 , за АТ «Альфа-Банк», , а також всі інші документи, які стосуються даної реєстраційної дії та були підставою її вчинення і маються у її розпорядженні;

копію листа приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н.В. №94/01-16 від 01.06.2021 року, яким ОСОБА_1 відмовлено надати зазначені у заяві від 25.05.2021 року документи, посилаючись на те, що вона не є заявником щодо здійснення реєстраційної дії на нерухоме майно;

копію довідки виконавчого комітету Банилівської сільської ради №02-18/852 від 15.06.2021 року, з якої вбачається, що єдине місце проживання ОСОБА_1 та її сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 ;

офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на 25.06.2021 року, згідно якого курс долара США становив 27,4589;

копію довідки Банилівської амбулаторії ЗПСМ Вижницького району Чернівецької області від 23.06.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 перебуває на «Д» обліку з діагнозом: Цукровий діабет інсулінозалежний;

копію заяви ОСОБА_1 від 22.07.2021 року, адресованої голові правління АТ «Альфа-Банк», у якій просила надати їй належним чином засвідчені документи:

1. Копію дубліката договору іпотеки серія та номер 136, виданого 07.02.2020 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В.

2. Копію її кредитної справи (всю сукупність документів, які пов`язані з договором кредиту №31 від 14.05.2008 року, укладеного між нею та АТ «Укрсоцбанк»), яка велася АТ «Укрсоцбанк», а також розрахунок заборгованості за вказаним договором кредиту;

копію листа АТ «Альфа-Банк» №67484-23.1-б/б від 02.08.2021 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні запитуваних нею документів;

копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №277153712, сформованої 29.09.2021 року, з якої вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про іпотеку №36046167, у якому зазначено, що 15.05.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайка І.Г. на підставі договору іпотеки серія та номер 4305, виданого 15.05.2008 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. та договору про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно серія та номер 1706, виданого 10.10.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайка І.Г. проведено державну реєстрацію іпотеки. Строк виконання основного зобов`язання: 11.05.2018 року, розмір основного зобов`язання: 15000,00 доларів США. Боржник, Іпотекодавець: ОСОБА_1 . Іпотекодержатель: Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Записи у Реєстрі прав власності на нерухоме майн, Державному реєстрі Іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні;

копію акту обстеження матеріально-побутових умов №02-18/101, складеного 26.09.2021 року виконавчим комітетом Банилівської сільської ради, з якого вбачається, що обстежено матеріально-побутові умови ОСОБА_1 , 1961 року народження та встановлено, що вона проживає у житловому будинку, який є її єдиною нерухомістю;

копії трекінгів Укрпошти, згідно яких дані про поштові відправлення 918 та 896 відсутні.

На підтвердження заперечень проти позовних вимог представником відповідача адвокатом Матвійчуком М.З. надано такі докази:

копію статуту АТ «Альфа-Банк», погодженого НБУ 26.11.2019 року, згідно якого АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ «Укрсоцбанк»;

копію повідомлення АТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням №10256 від 23.08.2019 року, адресованого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у якому зазначено, що АТ «Укрсоцбанк» має право вимоги заборгованості по кредитному договору №31 від 14.05.2008 року, згідно якого є іпотекодержателем нерухомого майна, а саме: будинок, загальною площею 87,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом договору іпотеки, яким забезпечено виконання зобов`язання по зазначеному кредитному договору.

Цим листом вимагали сплатити борг за кредитним договором, розмір якого станом на 20.08.2019 року складав 33721,18 доларів США.

В порядку ст.ст.35, 36 ЗУ «Про іпотеку» попереджали, що в разі невиконання цієї вимоги протягом тридцяти денного строку АТ «Укрсоцбанк» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст.37 ЗУ «Про іпотеку».

Також повідомляли, що у випадку задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, передбаченому ст.37 ЗУ «Про іпотеку», їм буде прощено (анульовано) залишок непогашеної заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим вони будуть зобов`язані сплатити 18% податку на доходи фізичних осіб та 1,5% військового збору з доходу у вигляді основної суми боргу, анульованого кредитором;

копію Реєстру поштових відправлень ВПЗ Чернігів, список №26587, у якому під №45 наявний запис 59216, Банилів, ОСОБА_1 ;

копію фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 05.09.2019 року, згідно якого ВПЗ Чернігів прийнято список №26587;

копію опису вкладення у лист №582 на ім`я ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , найменування предметів - повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, дата прийняття 04.09.2019 року;

копію опису вкладення у лист №590 на ім`я ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 , найменування предметів - повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, дата прийняття 04.09.2019 року;

копію опису вкладення у лист №848 на ім`я ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , найменування предметів - повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, дата прийняття 05.09.2019 року;

копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з оголошеною цінністю №582, надісланого 04.09.2019 року АТ «Укрсоцбанк» на ім`я ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Наявна відмітка у графі «вручено 09/09»;

копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з оголошеною цінністю №848, надісланого 05.09.2019 року АТ «Укрсоцбанк» на ім`я ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Наявна відмітка у графі «вручено 09/09»;

копію довідки АТ «Альфа-Банк» б/н від 21.04.2021 року, згідно якої по кредитному договору №31 від 14.05.2008 року (дата повернення 11.05.2018 року) загальна заборгованість ОСОБА_1 складала 93112,59 доларів США;

копію висновку про вартість майна, затвердженого директором ТОВ «Незалежна експертна компанія» Пронько О.С. 20.04.2021 року, згідно якого:

замовник: АТ «Альфа-Банк»;

виконавець: Товариство з обмеженою відповідальністю «Незалежна експертна компанія», , 01004, вул. Басейна, 7в, с. Київ;

назва об`єкта: нерухоме майно;

коротка характеристика об`єкта оцінки: житловий будинок, загальною площею 87,60 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

власник: ОСОБА_1 ;

мета оцінки: визначення вартості об`єкта оцінки для задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку;

дата оцінки: 20.04.2021 року;

період складання звіту: 20.04.2021 року;

строк дії звіту: 6 місяців;

підстава для виконання оцінки: заявка на проведення оцінки;

вид вартості, що визначається: Ринкова вартість. Відповідно до вимог Методики оцінки майна, затвердженої постановою КМУ від 10.12.2003 року №1891, Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна»;

курс гривні до долара США на дату оцінки: 28,0087;

використані методичні підходи: порівняльний;

вартість об`єкта оцінки: 645300,00 грн. без ПДВ.

Виконавець ОСОБА_5 , Свідоцтво про реєстрацію в ДРО ФДМУ №395 від 27.12.2016 року;

копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №253992925 від 22.04.2021 року, згідно якого в зазначеному реєстрі наявний запис про право власності №41647688, згідно якого 22.04.2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Наталією Володимирівною на підставі дублікату договору іпотеки серія та номер 136, виданого 07.02.2020 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., проведено державну реєстрацію права приватної власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк», на житловий будинок, загальною площею 87,6 кв.м, житловою площею 54,98 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання ухвали суду від 14.07.2021 року приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козлова Н.В. надіслала на адресу суду:

оригінал заяви АТ «Альфа-Банк» від 22.04.2021 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

копію висновку про вартість майна, затвердженого директором ТОВ «Незалежна експертна компанія» Пронько О.С. 20.04.2021 року.

Вирішуючи позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію суд застосовує такі норми права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону.

Можливість і порядок звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені, зокрема, статтями 35-37 Закону України «Про іпотеку».

Частиною першою ст.35 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

За змістом ст.36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Частиною 3 ст.37 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У пункті 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що державним реєстратором є нотаріус.

Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону державний реєстратор, зокрема:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.11 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

У частинах 2 та 8 ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» закріплено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

У п.3 ч.1 ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам Закону.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації прав, що набуваються, змінюються або припиняються у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість набуття, зміни чи припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до п.61 цього Порядку для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються:

1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або

засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами);

3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк.

Протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яким є нерухоме житлове майно загальною площею в межах, визначених зазначеним Законом, що виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, також подається заява, що підтверджує згоду іпотекодавця - громадянина України на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України Про нотаріат, крім випадків встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності іпотекодавця на інше нерухоме житлове майно (його частину) у Державному реєстрі прав чи в його невід`ємній архівній складовій частині або надання державному реєстратору документів, якими підтверджується, що відповідне нерухоме житлове майно не є місцем постійного проживання іпотекодавця.

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, обтяжень речових прав на передане в іпотеку майно, у тому числі внесення після державної реєстрації іпотеки іпотекодавця до Єдиного реєстру боржників, не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Згідно з п.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду, об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна, або; таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.

У наведених правових нормах визначено перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Вказаний висновок висловлено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі №306/1224/16-ц (провадження №14-501цс18) та від 20.03.2019 року у справі №306/2053/16-ц (провадження №14-22цс19).

Так, зокрема у справі №306/1224/16-ц Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про те, що іпотекодержатель ухилився від виконання свого обов`язку, передбаченого як ЗУ «Про іпотеку», так і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, що унеможливило встановлення нотаріусом завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі й шляхом набуття права власності, а тому державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за кредитором була проведена всупереч норм чинного законодавства. Також у цій справі встановлено невідповідність вартості нерухомого майна (предмета іпотеки) дійсній ринковій вартості, однак ця обставина була не єдиною підставою для задоволення позовних вимог.

Визначена у частині першій статті 35 Закону України «Про іпотеку» процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.06.2019 року у справі №205/578/14-ц, провадження №14-48цс19).

Іпотекодержатель на підтвердження факту направлення й отримання іпотекодавцем вимоги про порушення основного зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки у силу зазначених норм матеріального права зобов`язаний надати державному реєстратору докази отримання іпотекодавцем такої вимоги разом із заявою про державну реєстрацію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі №638/20000/16-ц, провадження №14-2цс19).

У справі №306/2053/16-ц Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про те, що основною підставою задоволення позову виступала відсутність відомостей про отримання іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності. Крім того вказано на те, що оцінка предмета іпотеки на момент переходу права власності не проводилась.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.06.2020 року у справі №914/953/19 з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №306/1224/16-ц зроблено висновок про необхідність подання державному реєстратору документа про експертну оцінку предмета іпотеки.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 12.08.2020 року у справі №921/353/19 із посиланням на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.03.2020 року у справі №306/2053/16-ц, враховуючи положення статті 37 ЗУ «Про іпотеку», виходив з того, що ціна набуття об`єкта права власності є істотною обставиною, яка має погоджуватися з власником майна при зверненні іпотекодержателем стягнення на іпотечне майно в позасудовий спосіб шляхом набуття на нього права власності. Відповідно нездійснення оцінки предмета іпотеки на момент переходу права власності до іпотекодержателя є порушенням процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Подібні висновки з посиланням на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 20.03.2019 року у справі №306/2053/16-ц (провадження №14-22цс19) та від 23.01.2019 року у справі №306/1224/16-ц (провадження №14-501цс18), зроблено Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду в постановах від 29.01.2020 року у справі №607/8488/18 (провадження №61-7603св19) та від 04.02.2021 року у справі №275/2881/19 (провадження №61-727св19).

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Визнаються сторонами, а тому відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України не потребують доказуванню такі обставини:

- АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ «Укрсоцбанк»;

- ОСОБА_1 на праві приватної власності належав житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1 ;

- 14.05.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та позивачкою ОСОБА_1 укладено договір кредиту №31, за умовами якого банк надав позивачці кредит у розмірі 15 000 доларів США зі сплатою 13,50 процентів річних ( з 23.10.2008 року 16% річних) на споживчі потреби, з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту 11.05.2018 року (включно);

- 15.05.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та позивачкою ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №31, за умовами якого Іпотекодавець передала в іпотеку Іпотекодержателю в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань за договором кредиту №31 від 14.05.2008 року належне їй на праві приватної власності нерухоме майно: житловий будинок (літ. А), матеріал стін - цегла, загальною площею 87,60 кв.м, житловою площею 54,90 кв.м, з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами: баня черепашник літ. «Б», сарай дошка літ. «В», літня кухня черепашник літ. «Г», гараж цегла літ. «Ж», убиральня цегла літ. «З», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого за згодою сторін становила 20 000,00 доларів США, що складало 101000,00 грн в еквіваленті по курсу НБУ;

- у іпотечному договорі №31 від 15.05.2008 року його сторони передбачили, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання вимагати дострокового виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання, а у разі його невиконання задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку» і це застереження згідно ЗУ «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, який є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього іпотечного договору, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом;

- виконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором кредиту №31 від 14.05.2008 року було забезпечено договором поруки №31, укладеним 14.05.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором кредиту №31 від 14.05.2008 року, АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», 11.12.2009 року №17.9-04/703 звернулося з до Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу за договором кредиту в розмірі 15268,12 доларів США, що по курсу НБУ на 08.12.2009 року складало 121900,67 грн;

- рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.04.2010 року по справі №64/10 задоволено повністю позов АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 121900,00 грн;

- 14.10.2010 року Дніпровським районним судом м. Києва на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.04.2010 року по справі №64/10 видано виконавчий лист №6-1441/2010, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. від 19.11.2019 року відкрито виконавче провадження ВП №60640323;

- позивачкою ОСОБА_1 зазначене рішення не виконано;

- 22.04.2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. на підставі дублікату договору іпотеки серія та номер 136, виданого 07.02.2020 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., проведено державну реєстрацію права приватної власності АТ «Альфа-Банк», на житловий будинок, загальною площею 87,6 кв.м, житловою площею 54,98 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладені положення Закону в сукупності з наведеними правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, а також наявними у матеріалах справи доказами відмови АТ «Альфа-Банк» та приватного нотаріуса Козлової Н.В. у наданні будь-яких документів на запити ОСОБА_1 , суд дійшов обґрунтованого висновку, що саме АТ «Альфа-Банк» повинен довести належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, що при зверненні стягнення на іпотечне майно в позасудовий спосіб шляхом набуття на нього права власності, банком було дотримано положення ст.ст.35, 37 ЗУ «Про іпотеку» та пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, а також ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що відповідно буде свідчити про правомірність оскаржуваного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Оцінюючи безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази, які надані позивачкою ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 на підтвердження позовних вимог, суд дійшов висновку, що:

- копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №254927374, сформована 29.04.2021 року та №277153712, сформована 29.09.2021 року, а також довідка №02-18/852 від 15.06.2021 року та акт обстеження матеріально-побутових умов №02-18/101 від 26.09.2021 року, видані виконавчим комітетом Банилівської сільської ради є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку (протилежного представником відповідача не доведено і судом не встановлено) і у своїй сукупності достовірно підтверджують, що житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 був на час укладення іпотечного договору і є на даний час єдиним житлом ОСОБА_1 ;

- копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №259123858, сформована 31.05.2021 року, - є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, оскільки отримана у встановленому законом порядку (протилежного представником відповідача не доведено і судом не встановлено) і достовірно підтверджує, що 22.04.2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. проведено державну реєстрацію права приватної власності АТ «Альфа-Банк», на житловий будинок, загальною площею 87,6 кв.м, житловою площею 54,98 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Інші надані позивачкою ОСОБА_1 докази не стосуються предмета доказування правомірності дій відповідача та рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому відповідно до положень ч.4 ст.77 ЦПК України судом до уваги не приймаються.

Оцінюючи безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази, які надані представником відповідача адвокатом Матвійчуком М.З. на підтвердження заперечень проти позову та спростування позовних вимог ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що:

- копія повідомлення АТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням №10256 від 23.08.2019 року, адресованого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , та копії Реєстру поштових відправлень ВПЗ Чернігів список №26587, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 05.09.2019 року та опису вкладення у лист №582 та опису вкладення у лист №848 на ім`я ОСОБА_1 є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку (протилежного позивачкою та її представником не доведено і судом не встановлено) і у своїй сукупності достовірно підтверджують, що 23.08.2019 року банк сформував та 04.05.2019 року і 05.09.2019 року надіслав на адресу ОСОБА_1 повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, тобто виконав вимоги ст.35 ЗУ «Про іпотеку»;

- копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень з оголошеною цінністю №582 (надіслане 04.09.2019 року) та №848 (надіслане 05.09.2019 року) АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», на ім`я ОСОБА_1 є недопустимими та неналежними доказами, оскільки на них відсутні відмітки про їх вручення особисто ОСОБА_1 , чи будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з нею, а це свідчить про те, що їх не було доставлено додому до ОСОБА_1 , що повністю суперечить положенням п.92 та п.99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270;

- копія довідки АТ «Альфа-Банк» б/н від 21.04.2021 року, згідно якої по кредитному договору №31 від 14.05.2008 року загальна заборгованість ОСОБА_1 складала 93112,59 доларів США є належним та допустимим доказом, оскільки сформована представником АТ «Альфа-Банк», а також містить відомості про суму боргу ОСОБА_1 за кредитним договором №31 від 14.05.2008 року станом на 21.04.2021 року, тобто за день до дня подання документів для проведення державної реєстрації.

Однак зазначена у цій довідці інформація про суму заборгованості за кредитом викликає у суду обґрунтовані сумніви у її достовірності, оскільки на її підтвердження представник відповідача не надав суду розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту №31 від 14.05.2008 року, розрахованого з урахуванням заборгованості, стягнутої з неї рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.04.2010 року по справі №64/10;

- копія висновку про вартість майна, складеного оцінювачем ОСОБА_5 та затвердженого директором ТОВ «Незалежна експертна компанія» Пронько О.С. 20.04.2021 року, - є недопустимим доказом, оскільки всупереч положенням пункту 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440 не містить письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Викладене в свою чергу свідчить про те, що оцінка предмету іпотеки проводилася без його огляду та ознайомлення з ним, тобто без виїзду на місце, що суперечить вимогам пунктів 50 та 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440.

Без безпосереднього доступу суб`єкта оціночної діяльності до предмету іпотеки, який підлягав оцінці та без отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки, зазначений висновок не може містити достовірної інформації щодо предмету доказування.

Представником відповідача не було надано суду доказів того, що на виконання вимог ч.2 ст.11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовник оцінки майна АТ «Альфа-Банк» забезпечив доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Представником відповідача не надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б з достовірністю підтверджували:

- факт погодження ціни набуття об`єкта права власності з власником майна при зверненні іпотекодержателем стягнення на іпотечне майно в позасудовий спосіб шляхом набуття на нього права власності, у вигляді заяви про її згоду на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, справжність підпису на якій засвідчений відповідно до ЗУ «Про нотаріат» враховуючи те, що державна реєстрація права власності на підставі договору іпотеки проводилася протягом дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який відповідно до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» втратив чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 24.09.2021 року;

- що 22.04.2021 року разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, крім висновку про вартість майна від 20.04.2021 року, АТ «Альфа-Банк» надав державному реєстратору - приватному нотаріусу Козловій Н.В. документи, передбачені пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127.

Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону та правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду дає підстави для обґрунтованого висновку, що приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н.В. прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечне нерухоме майно за АТ «Альфа-Банк» за відсутності:

- передбаченої ст.35 ЗУ «Про іпотеку» письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, та передбачених пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 доказів її отримання ОСОБА_1 ;

- передбаченої ст.37 ЗУ «Про іпотеку» та пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, здійсненої відповідно до вимог ст.ст.9, 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року оцінки іпотечного майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності станом на момент переходу права власності до Банку та погодженої АТ «Альфа-Банк» з ОСОБА_1 , власником майна, ціни набуття права власності на предмет іпотеки станом на момент переходу права власності (дату вчинення реєстраційної дії) і під час дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» .

Вказане свідчить, що під час ініціювання процедури звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору АТ «Альфа-Банк» не було дотримано вимог ст.ст.35-37 ЗУ «Про іпотеку», а державний реєстратор приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н.В. провела 22.04.2021 року державну реєстрацію за АТ «Альфа-Банк» права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності документів, передбачених пунктом 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а отже без дотримання вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому її рішення про державну реєстрацію права власності є протиправним і підлягає скасуванню.

Наведені у відзиві на позов доводи представника відповідача про правомірність дій банку та державного реєстратора суд визнає неспроможними, оскільки вони повністю спростовані дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд надав належну правову оцінку, та ґрунтуються виключно на власному тлумаченні представником відповідача норм чинного цивільного законодавства та правових висновків Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду щодо застосування цих норм на власну користь.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування запису про право власності на житловий будинок та поновлення запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на житловий будинок суд застосовує такі норми права.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року по справі №338/180/17, від 11.09.2018 року по справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 року по справі №569/17272/15-ц.

Законом України від 05.12.2019 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що, на відміну від частини 2 статті 26 зазначеного Закону у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Тобто на час звернення позивачки з даним позовом до суду законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, а відтак позивачка помилково обрала спосіб судового захисту про скасування запису про право власності та відповідно і поновлення запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які у практичному аспекті не зможуть забезпечити і гарантувати їй відновлення порушеного права, а отже не спроможні надати особі ефективний захист її прав.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 23.06.2020 року по справах №906/516/19, №905/633/19, №922/2589/19, від 30.06.2020 року по справі №922/3130/19 та від 03.09.2020 року по справі №914/1201/19.

Тобто лише позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк» є правомірним та ефективним способом захисту права, з урахуванням змін, внесених до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і саме такий спосіб захисту прав позивачки є дієвим та належним, а його застосування призведе до відновлення її порушеного права.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування запису про право власності та поновлення запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності - безпідставні та необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що:

відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» №51 від 25.06.2021 року позивачкою сплачено 1816,00 грн судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру, з яких судом задоволено лише одну;

відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» №56 від 14.07.2021 року позивачкою сплачено 454,00 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову, яку задоволено судом.

Тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362,00 грн пропорційно до задоволених позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження вище вказаних обставин суду надані:

ордер адвоката Кириляк С.Г. на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №12/2021 від 24.06.2021 року;

попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла та очікує понести у зв`язку із розглядом справи від 12.07.2021 року на суму 5416,00 грн., згідно якого адвокатом виконано роботи з надання правничої допомоги у розмірі 3600,00 грн;

квитанція №1 від 12.07.2021 року, згідно з якою на виконання договору про надання правової допомоги №12/2021 від 24.06.2021 року позивачка ОСОБА_1 сплатила на користь адвоката Кириляк С.Г. 3600,00 грн. за надання правничої допомоги.

Враховуючи складність справи та виконані адвокатом Кириляк С.Г. роботи (надані послуги) щодо збирання доказів по справі, написанню позовної заяви, заяви про витребування доказів та заяви про забезпечення позову, а також представництву інтересів позивачки у суді (участь у одному судовому засіданні), кількість задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1800,00 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.1, 33, 35-37 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст.2, 10, 11, 18, 24, 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.9, 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», п.п.57, 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-82, 133, 134, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354, п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козлової Наталії Василівни про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про право власності: 41647688 від 22.04.2021 року про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», .

У задоволенні позову решти позовних ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1362,00 грн (тисячу триста шістдесят дві гривні 00 коп.) та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1800,00 грн (тисячу вісімсот гривень 00 коп.).

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Козлова Наталія Василівна, юридична адреса: м. Чернівці, вул. Ф. Полєтаєва, 12.

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК