Провадження №2/932/3662/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» листопада 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна особистою власністю та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов в якому позивач просить суд визнати, квартиру АДРЕСА_1 особистою власністю, ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати право власності за мною, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 40,9 м.кв, житловою площею 26,6 м.кв. в порядку спадкування за заповітом після смерті, ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати, яка за життя склала заповіт в якому заповідала усе майно синові та онуці. Спадковим майном є квартира АДРЕСА_1 . При зверненні до нотаріальної контори для отримання спадщини позивачеві видано свідоцтво на право на спадщину що складається з Ѕ частини даної квартир, оскільки встановлено наявність права спільної сумісної власності подружжя. Мати, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_6 набули разом ще квартиру АДРЕСА_2 . 28 грудня 2010 року мати та ОСОБА_6 розірвали шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 помер. Спадкоємцями першої черги після його смерті є його доньки, відповідачки по справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Спадковим майном після смерті ОСОБА_6 була 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 . Іншу 1/2 частину квартири позивач продав відповідачкам за символічну вартість 200 грн. В свою чергу відповідачки відмовились від включення до переліку спадкового майна та визнання спадковим майном кв. АДРЕСА_1 та визнали, що перебуваючи у шлюбі ОСОБА_7 з їхнім батьком купила квартиру за особисті кошти. Таким чином, квартира АДРЕСА_1 є особистою власністю ОСОБА_5 , а тому і спадковим майном є вся квартира, яка відповідно до заповіту повинна перейти йому та його доньці, ОСОБА_8 в порядку спадкування.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглянути справу без їх участі.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідачі позов визнали в повному обсязі, підтвердили що відмовилися від включення до переліку спадкового майна та визнання спадковим майном квартиру АДРЕСА_1 .

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Оскільки відповідачі визнали позов, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У АДРЕСА_3 знаходиться бквартира АДРЕСА_4 , що підтверджується копією технічного паспорта на квартиру, виданого КП «ДМБТІ» 20 листопада 2009 року. (а.с.20-22).

Зазначена квартира належала матері позивача ОСОБА_5 , що підтверджується договором купівлі продажу від 08 грудня 2009 року реєстраційний номер 3-6845. (а.с.13)

ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.09.2018 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_5 .

Все своє майно, в тому числі спірну квартиру в АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 заповіла позивачу ОСОБА_1 та онуці ОСОБА_2 , що підтверджується копією заповіту, складеного спадкодавцем 14 вересня 2018 року (а.с.11).

Позивач у встановленому законом порядку звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.

07 травня 2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , в іншій частині було відмовлено оскільки встановлено наявність права спільної сумісної власності подружжя до ст. 61 СК України ст. 368, 372 ЦК України та видана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії. (а.с.6)

ОСОБА_5 , перебували у шлюбі з ОСОБА_6 з 19 листопада 2005 року (а.с.18) Перебуваючи у шлюбі вони також набули разом ще квартиру АДРЕСА_2 .

28 грудня 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвали шлюб, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 28.12.2010 року, актовий запис № 201.(а.с.19)

ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 помер.

Спадкоємцями першої черги після його смерті є його доньки, відповідачки по справі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Спадковим майном після смерті ОСОБА_6 була 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 . Іншу 1/2 частину квартири було продано відповідачкам за символічну вартість 200 грн, про що свідчить договір купівлі- продажу 1/2 частини квартири від 19 лютого 2016 року(а.с.23)

В свою чергу відповідачки відмовились від включення до переліку спадкового майна та визнання спадковим майном кв. АДРЕСА_1 та визнали, що перебуваючи у шлюбі ОСОБА_7 з їхнім батьком купила квартиру за особисті кошти, даний факт підтверджується заявами відповідачок від 19.02.2016 року та спільною їхньою заявою до п`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 19.02.2016 року.( спадкова справа № 23/2015 за 2015 рік).(а.с. 30-32)

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Аналізуючи зібрані по справі докази судом встановлено, що матері позивача ОСОБА_5 за життя належала квартира АДРЕСА_1 , яка остання на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позивач у встановленому законом порядку звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Відповідачі проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечували, про що зазначили в адресованій суду заяві.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна особистою власністю та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати, квартиру АДРЕСА_1 особистою власністю, ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 40,9 м.кв, житловою площею 26,6 м.кв. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 12.11.2021

Суддя В.І.Цитульський