УХВАЛА

Справа № 2-481/11

Номер провадження 4-с/495/33/2021

19 листопада 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському скаргу ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця Одеського виконавчого округу Колечко Дмитро Миколайовича,-

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Одеського виконавчого округу Колечко Дмитро Миколайовича.

Свою скаргу скаржник ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д. М. прийнято до примусового виконання виконавчий лист №2-481/11 виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом 09.06.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0339 філії - Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» (на даний час АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк») суму заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії.

Приватним виконавцем винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження за №66972131 від 28 вересня 2021 року.

Старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Чекерською Ларисою Валеріївною повернуто виконавчий лист №2-481/11 виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом 09.06.2011 року, стягувачу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк». За наслідками чого прийнято відповідну постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.02.2016 року. У разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони - ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином строк пред`явлення виконавчого листа №2-481/11 виданого Білгород- Дністровським міськрайонним судом 09.06.2011 року в результаті його повернення стягувачу 24.02.2016 року було перервано. Встановлено новий строк пред`явлення його до виконання - 24.02.2017 року. Як зазначає скаржниця, пред`явлення виконавчого листа №2-481/11 виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом 09.06.2011 року більше ніж через три роки з моменту встановлення нового строку його виконання (фактично минуло 4 роки 11 місяців) є прямим порушення спеціальної норми закону - ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з чим, скаржниця ОСОБА_1 звертається до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Колечко Дмитра Миколайовича, згідно якої просить:

-визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-481/11 виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом 09.06.2011 року протиправними;

-визнати постанову ВП 66972131 від 28.09.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-481/11 виданого Білгород- Дністровським міськрайонним судом Одеської області 09.06.2011 року - незаконною та скасувати.

В судове засідання скаржниця ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Колечко Д.М. не з`явився, проте надав на адресу суду відзив, згідно якого просив розглядати справу за його відсутності, просить відмовити у задоволенні скарги скаржниці, адже під час примусового виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, яке набрало законної сили, приватний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Закономи України, жодного порушення вимог чинного законодавства - не допущено.

Дослідивши матеріалі справи, заслухавши доводи сторін, суд приходить до обґрунтованого висновку, що вимоги скаржника ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. перебуває зведене виконавче провадження №66972548 до складу якого входять: виконавчий лист по справі №2- 4092/11 виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 25.05.2020 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 (реєстровий номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (реєстровий номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (код ЄДРПОУ - 23876031), правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (), заборгованість за кредитним договором № 010/2-0-1/07-382 від 20.07.2007 р. у загальній сумі - 171881 (сто сімдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят один) долар 37 центів США, яка складається з: - заборгованість по кредиту - 165 586 (сто шістдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) доларів 31 цент США, - заборгованість по відсоткам - 6295 (шість тисяч двісті дев`яносто п`ять) доларів 00 центів США.; виконавчий лист по справі №2-481/11 виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 09.06.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0339 філії - Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» суму заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 147 від 24.10.2007 року у розмірі 527 504 грн. 59 коп. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 державне мито у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи Білгород- Дністровським міськрайонним судом у розмірі 120,00 грн..

28.09.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66972131 з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-481/11 виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 09.06.2011 року, яка надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 28.09.2021, за вих. № 6715.

Того ж дня, у відповідності до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 2 000,00 грн., та у відповідності до частин 1, 3 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», пункта 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 643 від «08» вересня 2016 року, приватним виконавцем винесена постанова про стягнення основної винагороди у сумі 52 750,46 грн. Копії зазначених постанов були надіслані рекомендованою поштою з повідомленням про вручення боржнику 28.09.2021 року за вих. № 6718, 6719.

У день винесення приватним виконавцем постанови про відкриття провадження були винесені постанови про арешт майна та коштів боржника, якими було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також на грошові кошти всіх видів валют та банківських металів, що знаходяться на всіх рахунках боржника ОСОБА_1 . Відомості про арешт рухомого та нерухомого майна боржника було внесено до відповідних державних реєстрів.

Твердження скаржниці на пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання спростовуються відповідними відмітками на зворотньому боці виконавчого документа, відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження, згідно яких, виконавчий лист по справі №2-481/11 виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 09.06.2011 року, вже неодноразово перебував на примусовому виконанні в органах ДВС ГТУЮ в Одеській області та останні раз був повернутий стягувачу 20.08.2021 року.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стяіувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перепиваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно пункту 20 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Абзацами 2 та 3 пункту 21 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що при закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження колію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Як вже зазначалося вище, виконавчий лист по справі №2-481/11 виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 09.06.2011, вже неодноразово перебував на примусовому виконанні в органах ДВС ГТУЮ в Одеській області, та останні раз був повернутий стягувачу 20.08.2021 року, що підтверджується відповідною відміткою на зворотньому боці виконавчого документа, а також відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження, отже, строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання перервався 20.08.2021 року, в зв`язку із чим, у приватного виконавця були відсутні правові підстави для застосування приписів пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних або приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 цього ж Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно та в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Наведене свідчить, що рішення суду, що набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тобто, особа, якій належить виконати судове рішення, повинна вчинити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженомуст. 8 Конституції Українипринципу верховенства права.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Суд звертає увагу сторін на положення п.1 ч.1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких строк пред`явлення виконавчого документу до виконання переривається у разі його пред`явлення його до виконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 23 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження», після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.

Тобто, після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У відповідності до ч.3 вказаної статті, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Суд вбачає, що виконавчий лист №2-481/11 від 09.06.2011 року неодноразово пред`являвся до виконання: 04.10.2013 року, 24.02.2016 року, 15.01.2018 року, 20.08.2021 року, про що свідчать відповідні відмітки на виконавчому листі.

Отже, суд вбачає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання переривався та строк його пред`явлення був встановлений із 20.08.2021 року.

Заява стягувача щодо відкриття виконавчого провадження відносно боржниці ОСОБА_1 була датована 21.09.2021 року та зареєстрована Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. 28.09.2021 року, отже у межах строку його пред`явлення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про безпідставність доводів заявника як на підставу для скасування постанови державного виконавця про відкриття провадження тих обставин, що виконавче провадження було відкрито поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Інших обґрунтованих підстав заявником не зазначено.

За вищезазначених обставин, суд дійшов висновку, що приватним виконавцем Колечко Д.М. у відповідності з вимогами ст.25 Закону №606-XIV обґрунтовано відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом, а тому скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись 124 Конституції України, Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 2, 4, 10 12, 43, 48, 76, 81, 89, 95, 223, 247, 258, 259, 260, 263, 268, 447, 450-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця Одеського виконавчого округу Колечко Дмитро Миколайовича - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст даної ухвали складено 22.11.2021 року.

Суддя Шевчук Ю.В.