Справа № 462/1562/20
УХВАЛА

24 листопада 2021 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду міста Львова Кирилюк А.І., розглянувши матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа,

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю.А. звернулась до Залізничного районного суду м.Львова із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань у виконавчому провадженні №64839884 про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 122 000 грн. заборгованості та 1220 грн. судового збору.

При визначенні підсудності даного подання приватний виконавець покликався на ч.1 ст.446 ЦПК України, яка передбачає, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Вирішуючи питання про прийняття подання до провадження, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі

виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

З подання приватного виконавця вбачається, що боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що є територією Шевченківського району міста Львова.

Рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ №465/1562/20 та відкрито виконавче провадження №64839884, ухвалено Залізничним районним судом міста Львова.

Відомості про наявність у боржника ОСОБА_1 нерухомого майна на території Залізничного району м.Львова - суду не надані.

Таким чином суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не підсудне Залізничному районному суду м.Львова.

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із статтею 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, враховуючи місце проживання боржника, що є територією Шевченківського району міста Львова, приходжу до висновку, що дане подання слід передати за підсудністю.

Керуючись ст.31, 32, 260, 441 ЦПК України,

постановив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа передати за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду міста Львова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Кирилюк А.І.